wajíťí L kuliček slizí zavvinutych. Jádro we sklípku leží buďwolně, 

 buď na stene někde jest připewneno, a dá se odděliti nejmen- 

 ším stlaěein'm. 



2. Škrob předstawuje též kuličky drobné 0.0820'" — 

 0.0009'" w i)rňměru dlauhé, jimiž někdy celý sklípek býwá 

 naplněn. Slaucenstwím chemiěným \v ničem neliší se od blány 

 skiípkovvé prwotní. Ten prwek nachází se \v bílku semeno- 

 wém, dělohách klowých , dřeni kmenowém , vve hlízách a pu- 

 penech, w nichž slauží potravvau k dalšímu zrůstu. Zrna 

 škrohowá (wýk. 21} sestávvají z jádra wíce neb méně pevvného, 

 na něž zponenáhla se nasazují wrstwy saustíedné pewnější, 

 ježto někdy dají se laupati. Jestli wněšní pííkrow zrna škro- 

 bowého se rozpučí, wnitřek u wodě studené se rozpustí (^41.3 

 celého zrna}. Jádro a wrstwy je obkličující w chemičném 

 ohledu neliší se. Škrob wůbec se wylučuje ze šťáwy sklípkowé, 

 nepochybně proměněním slizi a cukru, we spůsobě nejdrobnějších 

 zrneček, která dííwe spojena bywše w brylky pak se oddělují. 

 VV některých píípadnostech zdá se, že powstáwá proměně- 

 ním jádra sklípkov^ ého a zeleniny listowé. 



Škrobu welmi podobá se omanowina (^Inulhium^, ježto 

 we sklípcích rostlin některých také we spůsobě kuliček píe- 

 drobných kulowatých a prozračitých se nachází. Liší se od 

 škrobu, že chaluzíkem nezmodrá, nobrž že zelenawě zežlutne. 

 Někdy ale smíchána jest se škrobem, a tenkrát chaluzíkem 

 zezelená. 



3. Zelenina listowá, listní (^Chlorophyllum} jest hmota 

 pryskyřicowitá nebo woskowitá, stejnorodá, bezetwará, zelená, 

 ježto obzwláště se zplozuje na powrchu rostlinném, aučinkůni 

 swětla wysazeném, a od jiných prwkůw we sklípcích se liší 

 welikým množstwím uhlíka. Od toho prwku pochodí barwa 

 zelená rostlin , a nachází se we sklípcích hned co brylky 

 beztvvaré, hned co kuličky, hned pokrýuá co jíní zrna škro- 

 howá ; obyčejně ale dělá kuličky, sťáwowými zwané, jenž u wět- 

 ším anebo menším množstwí wolně plowau, anebo, když kapa- 

 nina se wypaří, na stěny sklípkowé se srážejí, a je docela 

 píikrýwají, jak to w listech obzwláště se pozoruje. Že swětlo, 

 alespoň w nejmnožších případcích, k zelenosti toho prwku při- 

 spíwá, widíme na rostlinách, kterých zelené díly blednau a bě- 

 lají, jestli na ně swětlo nemůže působiti. Indych zdá se býti 

 obzwláštru' proměna zeleniny listowé. Žlutina Ustoicá (^Xan- 

 thophyllum} udělující listům w jeseni žlutau barwu, nepochybně 

 jest zelenina listowá ])roměněná. Jest hmota píímastná , lihem 

 nesnadně se rozpauštějící. 



Žlutina kwétowá (^Anthoxanthin) též podobá se zelenině 

 listowé, pryskyřicowitá, měkká , Jepkawá, sklípky plátkowé 



