15 



blizsí ale dají se opět rozložiti w prwky , které nazywají se 

 Wi.dálené , jako jest uhlík, vvodík, kyslík a dusík, dalšímu 

 rozložení odporující, a proto juieiiují se také prwky nerozloiené. 



Uhlík, wodík a kyslík jsau prwkowé wšech rostlin , a 

 WKakych jejích au.strojůvv. Dusík toliko w některých prwcích 

 se nachází. Tělo rostlinné po nejwětšíiu díle sestáwá z uhlíka 

 slauěeného s prwky wodovvýnii (^kyslíkem a wodíkem) w po- 

 měru jako we wodě. K těm náleží drewowina, škrob, cukr a 

 klowa/ina. Méně rozšířeny jsau ostatní prwkowé bližší, jichž 

 dwojí spůsob se rozeznáwá. W jedněch jes't též uhlík , slau- 

 čený s wodau a nějakým množstwím kyslíka; k těm náležejí 

 kromě několika wšecky kyseliny rostlinné , w rostlinách tak 

 welmi hojné. W druhých jest uhlík slauěen s wodíkem beze 

 wšeho kyslíka, anebo jestli kyslík píi sobě mají, jest ho málo, 

 takže nepostaěuje, aby se wším wodíkem mohl udělati wodu. 

 Mohau se tedy ty prwky míli za slauceniny z uhlíka, wody 

 (^kyslíka a wodíka} a jistého množstwí wodíka. K těm nále- 

 žejí oleje, silice, tcosk, pryskyřice. JVěkteré jich mají se 

 jako kyseliny. 



Kyseliny rostlinné nacházejí se we wšech šťáwách rost- 

 linných, a po nejwětším díle jsau slaučeny se zásadami nero- 

 stowými t. kysličníky kowowými, kteréž nižádné rostlině ne- 

 chybí, a zůstáwají w popeli. 



Rostliny ale mají ještě jeden prwek t. dusík, který na- 

 chází se hned we prwcích objetných, hned w zásadowýcfi, jako 

 kysliěníky kowowé zásadowě se majících, a tudyž zásadami ro- 

 stlinnými nazwaných, hned w kyselinách. Wšeliká semena ob- 

 sahují bez wýjimky uějakau slauceninu dusiěnatau. Dusík to- 

 liko píeskrownau částku těla rostlinného skládá , nechybí 

 wšak ani jediné rostlině, ani jednomu austroji jejímu; jestli se 

 nenachází w pewných dílech, wždycky jest we šťáwě, ježto 

 austroje proniká. 



Z toho widěti, že w rostlinách jenom málo prwků neroz- 

 ložených, jako uhlík, wodík, kyslík a dusík, se nachází. W tom 

 ohledu rostliny rozdělují se znamenitě od nerostůw, protože 

 w nich wšeliké prwky nerozložené až po tu dobu odkryté we 

 slaucenstwí wcházejí. Rozmanitost slaucenin rostlinných, jakož 

 i žiwocišných tedy nezakládá se na rozličnosti prwkůw, nobrž 

 na rozdílném prwků řečených poměru. Kyselina n. p. sirkowá, 

 křemíkowá a boríkowá jsau tři kyseliny nerostní, složené ze 

 4 atomňw kyslíka a 1 atomu síry, křemíka a boříka, protož 

 rozdíl jejich osnuje se na rozdílnosti prwkůw s kyslíkem slau- 

 čených. Kyselina octowá, odolenowá a benzoowá jsau troje 

 rostlinné, které sestáwají z uhlíka, wodíka a kyslíka; rozdílnost 

 ale pochodí od rozdílného poměru uhlíka a wodíka w' ohledu 



