3/| 



hmota bílá, cizími látkami někdy hnědá nebo černá, tuhá, wodau 

 a lihem nerozpustitedlná, owšem ale draslem žírawým; we wšeni 

 podobá se bílkowině žiwočišné a obsahuje 6 stin dusíka. 



Obilowina (Diastase} jest piwek potud málo známý, za klí- 

 čeni ječmene se splozující, a obzwláště tím wýznamný, že 

 u wodč rozpuštěn teplotau 70 " C. může weliké množstwo 

 škrobu proměniti w cukr hroznowý. 



Lnskowina (Lesumin) jest prwek bílkowině podobný, jejž Liel/iff 

 jmenuje sýroiciím rostlinnau (1'flanzenka.sestoír), protože se žiwočišnau jest 

 totožná. Nalézá se w tlužnatých dčioliácli semen rostlin luskatých. Jest 

 prášek bílý, wodau rozpustitedlný, sražiijící se kyselinaii octowau, wínowau, 

 sťowikowau, která sraženina nadbytkem kyseliny zmizí. Tcž i liliem se 

 sražuje. SražennA' tyto činí kysele. Sama sebaii, stojic 24 hodin w teple 

 15 — 20" C. sražuje se pro zplozenau kyselinu mlékowau. Od drewowiny se 

 rozeznáwá, že se rozpauští wc wodě čpavvkaté. W popeli jejím, jako od 

 zwiřeci jest kostan wápniěitý a liořčitý. 



Cacowina, lnskowina, plzkowina, wláknina rostlinná, a bilkowina snad 

 ncjsau nic jiuélio, nežli proměny nějakého prwku , protože rozbory neoká- 

 zaly odchylky co do množstwí uhlika, wodíka, dusíka a kyslíka. W.šecky 

 též mají skoro stejné množstwo síry a kostíka, o nichž newímc, zdali js ai 

 slauěeny s kyslíkem anebo s jiným prwkem, zdali nahrazují kyslík. Již 

 jsme uvvedli, že luskowina a cacowina podobají se zwířccí sýrowinč we 

 mléce , wláknina živvočišné Mláknině. Protož je wšccky Liiebig zahrnul 

 společn3''m jménem, proteinu (Protein), která, jako žiwoěíšná s kyselinau 

 solnowcdičnatau zahřátá, dávvá rozpustek tmawěji neb swětleji fialowý; s dra- 

 slem žírawým zahřátá se rozpauští, zplodí se sířičník drasličitý a kyselina 

 kostíkowá. Jestli rozpustek ten nasytí se kyselinau nějakau, uvvolní se 

 sířičník wodičnatý a na dno padne sraženina obšírná, proteina Mulderowá, 

 kteráž wodau nakysanau rozpuštěná sražuje se silně žclezomodřancm dra- 

 siiěitým. Za suclia puzeny dáwají hmoty dusičnaté a sirnaté. Za wlhka 

 wc wzduchu welnii brzo hnijí a smrad rozšiřují j protož usnadňují rozklad 

 jiných prwkůw, n. p. cukru. 



/t) Mastnoty wůbec jsau w rostlinách , obzwláště w se- 

 menech jejích rozšířeny a podobají se dokonce žiwočišným. 

 Hned jsau hmoty pewné, tuky , hned tekuté, oleje. Za čistá 

 nepochybně nemají barwy, ani zápachu, ani chuti; přimíchanými 

 látkami ale jsau rusé, chutnají a zapáchají; na wodě plowau 

 a nerozpauštějí se w ní; málo které lihem se rozplýwaji; ně- 

 které tekutých na wzduchu wysychaji pohlcujíce kyslík, 

 jiné zůstáwají wždycky kapalé, ačkoli hustnau, při čemž 1 žlut- 

 nau obzwláštní kyší zplozenau; ohněm netěkají; asi u 300" 

 C. začínají wříti a rozlučují se. S alkaliemi truzeny proměňují 

 se w^ kyseliny obzwláštní, které slaučiwše se s těmi zásadami 

 dáwají soli, mýdla nazwané. Mýdla obecná jsauce dělána z mast- 

 not , míchaniny z rozdílných prwkůw tučných , také rozdílné 

 soli obsahují. A wšak tuky jsau míchaniny z rozdílných prwkůw 

 tučných, jejichž poměr jest rozdílen. Tyto prwky jsau lojo- 

 whia, sádlowina, fylhia, olejowina, tamanma, olej skočcowý 

 a krotonowý, woskowina a másiowina, o kterých stručně 

 promluvvíme. 



