U W o D. 



Jrlostliny jsa« bytosti žhvé, austrojné, rostaucí, rozmno- 

 žující se, a wšak ani samowolně nepohybující se ani necítící. 

 Posledníma powahama rozeznáwají se od žiwocichůw, kteréž tedy 

 jakož i austroje jim náležející mají jméno žiwočišných. INicméně 

 jsau píípadnosti , kdežto těžko jest rostlinu od žiwočicha roze- 

 znati, čehož příčina zakládá se w nedostatečnosti a nedokonalosti 

 našich smyslůw a nastrojím' ku zpytovvání potřebných, též i w ne- 

 auplné známosti takowých bytostí. Rostliny kořáním anebo po- 

 wrchem swé nati ssají swé potrawy, žiwočichowé ale přijímají 

 je obzwláštním otworem na předním konci t. na hlawě položeným, 

 ústy nazwaným. Aniž rostliny nemají společné rýhy, do níž 

 potrawy přicházejí, a w nížto se promenují, aby dalších postupůw 

 byly schopny. Rostliny kořáním svvým tkwějí w zemi, z níž 

 potrawy přijímají, a tudyž nemohau z místa sebau hnauti. Na- 

 proti tomu nejmnožší žiwočichowé samowolně se vvyměšťují; 

 i nejnižší jsau k zemici nebo jiným hmotám přirostli, při čemž ale 

 swými audy jako ostatní wyšší mohau samowolně pohybowati ; 

 protož mezi žiwočichy a rostlinami se kolísají a tudy dostali 

 názew býiožilcůw. Co do prwkůw ale rostliny od žiwocichůw 

 se neliší, majíce jako oni kyslík, wodík, uhlík a dusík; ten ale 

 rozdíl jest patrný, že w rostlinách přewažuje uhlík, we žiwočiších 

 ale dusík. 



Z toho wšeho patrno, že hlawní rozdíl mezi těma bytostma 

 toliko zakládá se na wyšších austrojích a jejich auřadech, t. 

 na samowolném pohybowání a cítění. W rostlinách též pozoru- 

 jeme pohybowání, neboť jakby potrawy w kořen mohly přijíti, 

 jakby až k nejwzdálenějším částkám jejich těla dostati se mohly, 

 kdyby té powahy neměly? Též austroje k posauwání potraw usta- 

 nowené musejí míti do sebe powahu, aby na potrawy w sobě 

 obsažené působily a je dále k místu jejich ustanowení přewá- 

 děly. Jest to tedy spůsob pohybowání a cítění, jenž ale daleko se 

 liší od toho dwojího austroje a auřadu, jimaž žiwočichowé od 

 rostlin se rozeznáwají. Hlawní znak těch auřadůw žiwočišných 

 jest ten, že žiwočichowé je prowádějí s wědomím, kteréhož 



1 



