3« 



bezbarwé, roztopuje se u + 20" C, těžší nežli woila. Tu jcštc iiwcsti 

 můžeme silici pelruielotcau. 



Silice kajaputoicá w listí kajaputa bčlowětewnélio ([Melaleuca Icuca- 

 dendron); surowájcst zelená obyčejně mědí, wyčiětěná ale nemá barwy, zapáchá 

 teiebintinau a kafrem. Silice feniklotcd w semeně feniklowém; bezbarwá, zapá- 

 chá a chutná feniklem, wáhy pot. 0.997, u + 10" hlatíse; tuhočpawina vvylau- 

 čilá neliší se od anisowc. Silice her mánkowá vvekwětechhennánkowýchj tmawč 

 modrá, skoro neprozračná, hustá, zápachu a chuti heřmánkowých. Sem možná při- 

 dati silici řebřióliotcau a řimbabotcau. Silice kminowá w semeně kminowém ; bez- 

 barwá, zápachem a chutí prozrazuje svvůj půwod. Silice lawandtilowá znáti la- 

 wandule obecné; bezbarwá, řídká, wáhy 0.877. Odrodek jest «i7íce«pí/íoicté (oleum 

 spicae) w kwětech nerozwitých lawandule širolisté. Silice sí kicěhi pomaran- 

 čowého cíli nerolowá, žlutá ^ později žlutawé čerwená, zápachu welmi lí- 

 bezného, lehčí nežli wodaj šestá wá z dwoji silice, jichž obzwláště jedna 

 we wodě z kwětu pomarančowého jest rozpuštěna. Tu jmenowati se může 

 silice pomaranéoícá z kůrky pomarančowé dobytá. Silice peprnomátowá 

 t. j. z nati, má barwu bledě žlutau, chuť chladící pak pálčiwau jako pe- 

 prná máta, takowýtéž zápach, lehčí nežli woda; obsahuje welmi nestejné 

 množstwo tuhočpawiny, a někdj' při obecné teplotě tuhne w hmotu hlato- 

 witau, ze samých čtyrboků složenau. Jí podobá se silice « mdhj kadeřaicé. 

 Silice růéoicá z plátkůw růžowých jest bezbarwá, zápachu růžemi silného, 

 lehčí nežli woda; již w obecné teplotě sražuje tuhočpawinu u welikýeh lu- 

 penech lilacenau, newonnau, u + 35" se roztopující, lihem těžce rozpnsti- 

 tedlnau , kyslíka zbawcnau. Silice odolenowá jest s kyselinau odolenowau 

 w kořeně odolenu obecného. Silice tatcolowá (Spiráaol} jest smíchána 

 s kyselinau loba&owuu (Salicylsáure) w kwětech tawoly medunišiiika (Spi- 

 raea Ulmaria) , silice mandlotcd w mandlích s mandlowinau. Tu se ještě 

 může jmenowati silice z listí a jader broskwowých, z listí střemchy bob- 

 kolisté, z kůry střemchy obecné, ze šafránu. Silice hořčičná (Senfól) te- 

 prwa zplozuje se, když hořčice černá s wodau se přehání. Rozeznáwá se 

 tím, že bezbarwá, wody těžší, nár.imně čpí, slzení působí, kůži zapaluje 

 rychle, u + l-^S" wře a že při sobě má síru, protože hoříc wydáwá kyse- 

 linu sířičitau. Podobné silice poskytuje týmž truzením křen, česnek, cibule, 

 Ižíčník. Též i silice iitnd a z-emčalowd (Korn-, KartofFelol) jsau zplo- 

 dina pálení líhu ze ži<a a zcmčat. a udělují kořalce a líhu chut a zápach 

 přibaudlý, anebo, jak se říká, trubami. 



Silice, příčina silného zápachu a chuti, jakož i dráždění těla žiwo- 

 čišného, dají se často z rostlin takowých wydobyti. Jest ale mnoho kwětú, 

 které, pokud jsau žiwy, rozšiřují silný zápach buďustawičně, buď w jistých 

 dobách, wnoci nebo we dne, n. p. wečernička smutná fHesperis tristis), ča- 

 pínos smutný (Pelargonium triste), silenka nachýlená (SiJine nutans), we- 

 menník dwaulistý (Platanthera bifolia). Prwek ale ten wonný nelze jest 

 w3'dobyti, protož o jeho powahách ničeho ncwíme. Totéž platí o prwku 

 prudkém, který sušením anebo wařením wymizuje; takowý nalézáme w aronu 

 biamatém, mořské cibuli, pálečníku čili wodním pepři, škumpě jedowaté 

 (Rhus Toxicodendron) a j. Není známo, jestli ten prwek jest silice čili 

 jiná látka, protože těkawost anebo přesnadná porušitedlnost wšecko zpyto- 

 wání chemické nemožné činí. 



,?') Pryskyřice w rozdílných dílech rostlinných se nalézají 

 u wětším anebo menším množstwí, a jsauce se silicemi smí- 

 chány, wytíkají ze stromů, obzwláště poraněných. Nikdá nejsau 

 hlaceny nobrž slzowité, barwy rozmanité, obyčejně žluté a hnědé, 

 proswítawé, kruché, na odlomcích lesklé; často slabě chutnají 

 a zapáchají; za cista ale bezbarwé, newonné, bczcautné a ně- 



