iHcdčnych nabywající. Modřina, indychowau zwaná, ale není 

 čisíá, nobrž pomíchána s hnědinau, cerweninau a k lihem indy- 

 chowými, jichž se zbavviti může. Wyčistěná jest tmawě mo- 

 drá, ponačerwenalá, třením nabýwá banvy tmawoměďovvé a le- 

 sku kowního; nentá ani chuti ani zápachu; wodau, lihem, kyse- 

 linau solnowodičnatau a sirkowau rozředěnými se nerozpauští; 

 zahřátá roztopuje se a Avyráží dýmy pěkně nachovvé, kteréž 

 stydnau w ctyrboky tmawě co měď barvvené. Indych w nati 

 naduwedených rostlin se nalézající a se zeleniuau spojený není 

 co takowý, poněwadž nemá barwy swé, jíž teprwa we wzda- 

 chu nabýwá. Takowý může se i z indycha dobýti a slowe 

 odkyslíčený. Naskytuje se we spůsobě prášku bílého, mělkého, 

 hlaťowitého, bezchutného, newonného, wodau nerozpustitedlného, 

 na wzduchu a u wodě se wzduchem smíchané opět modrajícího, 

 zahřátím w okamžení w indych nachowě modrý se měnícího ; al- 

 kaliemi dá\Aá rozpustek žlutý, který we wzduchu sražuje mo- 

 dřinu indychowau. Modřina indychowá rozpauští se kyselinau sir- 

 kowau dýmawau čili českau; rozpustek černomodrý s wodau 

 dáwá kapaninu modrau. Kyselinau dusičnau a solíkem pozbýwá 

 modrosti a dáwá obzwláštní slauceniny, o nichž lu nemůžeme 

 mluwiti. Modřina indychowá sestáwá z uhlíka částic 16, wo- 

 díka 10, dusíka 3, kyslíka 2, a jest kromě žlutiny dřistalowé 

 jediná barwina z dosawad známých dusík obsahující. 



Bariclny éerwené čili čerweniny okazují wětší rozmani- 

 tost. Nejdříwe niluwme o cericenině mařenoicé čili mařeno- 

 ip/ne (Alizarin) w^ kořeně mařenowém se nalézající. Hlatí se 

 w ctyrboky přetenké, dlauhé, pomarančowé, wodau wielau, 

 přemálo studenau se rozpauštějící w kapaninu rúžowau, těžko 

 rozplýwající se lihem a trestí; vv alkaliích dáwá rozpustek čer- 

 wenaw^ě tialowý. 



Certcenina hrez-alkotcá čili fernambtikowá (Brasilin) nalézá se wc 

 driwí bro^alkau čili pryzilcm a fcrnebokem čili fernambukem zwanéiu. 

 lilaccnÍQi dáwá čUrboky čerwenožluté, wodau a liliem rozpustitedlné. kyseli- 

 nami obzwlášté citronowau žlutnaucí, alkaliemi nasycené pěkně čerwena- 

 jící; kyselinau sirnowodičnatau a síriěitau bělající. 



Certcenina kampeikoicá čili ruménkoicina (Hiimatoxylin) w kam- 

 pešce dříwí. Čistá jest we spusobě luptůw čerwenawč žlutých ; u wodě 

 málo se rozpauští, snadné ale w líhu a trest! ; kyselinami jednak žlutne, 

 jednak čerwená, zásadami solními fialowí, nacliowí a modrá; sířičníkem wo- 

 dičnatým a wodíkem pomocí zinku se wiwiniyícím bělá, a tu barwu má 

 we dříwí. 



Jsau ještě jiné čcrweniny méně známé, juko orseiloicci čili orsilijowá 

 w orseilu čili orsiiiji, (éž persio nazwané, která se nachází w některých 

 lišejnících, jako jest skalačka barwířská (Rocella tinctoria), paweznicc strupo- 

 witá (Lecanora tartarca), osýpček o/cina (Variolaria orcina) a jiné ještě 

 rody méně k dobýwání užíwané. Certcenina santaloicfj, santalotcina, ze 

 dříwí kosoluska barvvířského (Pterocarpus santilinus). Certcenina piptotcá 

 čili piploicina w kořenu piply barwírské a kamýky barwířské (Anchusa 



