05 



1\') Jrdjwkirkij, wýk. 161; 12) rfrro/-, troj-, mnohohcětý ; 13) klasalý, 

 14} hroiitatý, wýk. 158; 15) choličnaíý, dundelatý ; IG) okoličnalij , wýk. 

 157; 17) hroznalý, wýk. 176. 



OSY ^VEDLEJŠÍ ČILI WĚTWE. 



Málokdy jest stonek nejjednodušší t. až ku kwětu neroz- 

 děleny a tedy nejwcrněji piedstawující čáru. W nejiunožších 

 případcích má tu wlastnost rozdélowati se na wětvve čili osy 

 wedlejší, ježto netoliko objem rostliny zwčtšují, anobrž i k roz- 

 množení rodu přisluhují. Wětwe čili osy wedlejší ale počínají 

 zpnpenuie, kteréžto na jistých místech stonku se dělají a pak wno- 

 \vé jednotníkywzrostají. O pupenech jednati budeme \ve hlawě 4té. 



Wětwe {^rarni} jsau rozpostaweny jako pupeny, jejich pr- 

 wopočátky. Tak též i wětewky a wětwičky zachowáwají se, 

 a jisto jest, že rozpostawení pupeniivv a tedy i wětwí a jejích 

 částek n jednoho rodu, pokolení, anobrž celého řádu jest wždycky 

 stejno. Wětwe letos wyrostlé slowau ro-^.fiy čili letorosti (^ra- 

 tolesti}, které druhého roku dělají smítky, měnící se třetího roku 

 u wětwe. Wětwe jsau 



a) podlé wýniku: 



1) shíčné, wýk. 140, 149. 151;'^ 2) střidatcé, wýk 162, 165, 168; 

 3j křiimoslojné, ramenaté, wýk. 137, 151, 159; 4) přesleněné , wýk. 

 163; 5) dirojradé, wýk. 140; 6) ro-stranšené, wýk. 160; 7) w^ddlené, 

 wýk. 177; S^přibliieuě. wýk. 147; 9) lalěiié, wýk. 169; \0) chocholiéeHé, 

 wýk. 188; 11} stejně tcysoké, wýk. 168; 



b) podlé směru : 



12) stesnané, sméstiiané, seicřené . wýk. 171; 13) přímé, wýk. 

 172; 14) wzslaupaicé, wýk. 139: 15) odsldlé, wýk. 137, 169; 16) roze- 

 střené, wýk 177; 17) iiejodstdlcjsi, přeodstdlé , wýk. 164, aa; 18) ro%- 

 kladité. rozkřité , wýk. 164, b; 19) rozewřené ; 20) odicislé . wýk. 165; 

 21) pnulé; 22) splihaicé; 23) tocitcé, swlaciícé ; 24) kolenaté; 25) sspro- 

 hybané; 2o) křiícolaké ; 27) skřiiroicané ; 28) wijaicé; 29) tceknuté] 30) 

 sem a tam křiwené; 31) prulowilé , tedy jako lodyha: 

 c) podlé proměny: 



32) trnotratéjici, wýk. 1178; 33) paprutkoicalějici. wýk. 1175; 34) 

 hdkotcatéjici. wýk. 1231; 35) llstoicalějicí, wýk. 160, 174. 



VVčtwe ostatně co do twaru, rozdělení, olistnatění, podstaty, pruž- 

 nosti^ powrchu a chlupatosti wůbec se srownáwají se pněm. 



Zakrsáním wětwí a wůbec druhotních os powstáwají frny, 

 paprutky a uponky. 



Trn jest wětew zbytečná, často kypty listowitými šupíno- 

 witými opatřená, na konci w tuhau špici wybíhající, wýk. 3074. 

 Jeho rozdíly jsau následující : 



1) icětewný, wýk. 1178; 2) místotcětetcný , wýk. 1179, 1231; 3) 

 jednoduchý, wýk. 1178; 4) tcéteicnatý . 



Trny mnoholeté, z nichž pučí pupeny, slowau tcétwe 

 zfrnowatélé, wýk. 1178. Též i jiní dílovvé podobným spůso- 

 bem zakrsajíce ztrnowacují, jako jsau listy, jejich žíly a žebra 

 palisty, listeny a stopky. Podie půwodu jsau tedy ještě trny: 



5 



