71 



zmocňuje, pichy tratí. Pokožka tak proměněná slowe koráb, 

 borka (^periderma). Jestli rozšiřowání korábu a přibyvvání 

 diewa a lýka w stejné míre má průchod, koráb jest jakož 

 i stonek hladek. Obyčejně tělo dřewní a lýkovvé rychleji při- 

 bv\vá, protož koráb se trhá, puká, rozsedá se, a to z vvenku 

 do wnitř. Toto rozsedání často wniká až do kůry wlastně na- 

 zwané, auobrž i do lýka. Tyto jízwy še hojí popínajíce se 

 nowau wrstwau pokožkowých sklípkůvv netoliko na kůře samé, 

 anobrž 1 na těle lýkowém, takže dílowé pod nimi ležící nikdá 

 neoholejí. Borka se slupuje, když pod ní kůra čerstvvau po- 

 kožkau se popnula. Obnowovvání se pokožky může i býti pří- 

 lišné, když totiž wíce sklípkůvv udělá se, nežli potřeba bylo 

 k zawření rozsedliny; tento náhrn může pak nad korau wystá- 

 vvati a působí rozdílné wyrostliny. Takowým též spůsobem po- 

 wstáwají tak nazwané pihy, jež pozorujeme na powrchu kůry 

 mladistwých stonkůw a rozeh, wýk. 543. Jestli ale to bujení 

 jest wšeobecnější , dělá se korek. Tu wlastnosf ale netoliko 

 rostliny dwojděložné, nýbrž i jednoděložné, ačkoli mnohem řid- 

 čeji, si přiosobují. 



Tauž austrojnost, již sobě přivrlastňuje stonek, mají také 

 jeho wětvve a vvšecky jejich díly. Jejich prvvopočátky, t. pu- 

 peny, powstávvají w paprscích <třeňowých, takže sklípky, w nowě 

 se dělající, jakož i cevvy přikládají se ke stonkowým, ačkoli 

 oboje pro sebe rostau. 



Stonky liší se znamenitě tím, že w nich přewahu má buď 

 sklípkatina buď cewnatina. Když prvvní jest hojnější , jsau 

 stonky měkké a šťáwnaté , když druhá přewládá, jsau twrdé 

 a pewné. 



K prwnímu spůsohu stonkůw náležejí rozdílné oddenky 

 nedřewnaté anebo chudodřewé, též hlízowité, pak cibule, hlízy; 

 we sklípcích jest hojnost škrobu. Ke druhým zase náležejí 

 lodyhy a kmeny, wůbec pně, jakož i nadklučí, vv nichž sau- 

 stawa swazkůw cewowých wywinulejší; \v dřeni ale mají škrob. 



Sklípkatina kůru skládající též obsahuje hojnost prwkůw 

 rostlinných. Sklípky její zawírají látky pewné rostlinné a ne- 

 rostní, jako zeleninu listní, škrob, barwiny, hlati a j. w., a jiné 

 látky we šťáwé sklípkowé rozpuštěné nebo do blan sklípko- 

 wých přijaté. 



Dřewa rostlin dwauděložných okazují následující rozdíly: 

 I. na saustředných plástech těla dřewního čili létech, II. na 

 dřeni čili střeni, III. na paprscích střeňowých, IV. na sklípcích 

 dřewních, V. na cewách a VI. na nádržkách pryskyřičných. 



V) Saustředné plásty dřewni čili léta (^strata ligul con- 

 centrica}, jsau: 



