87 



d^ lioilló místa 7. ohledu pně a wěUví: 

 21) auifahirkotré : a) sedatcé. wýk. 490. b) nohicnalé, wyk. 492, 

 c) napuštěné, fřikrylé, wýk. 49(). d) tcněšné, itessapiiJiténé ., 22) poboční, 

 >vvk. 495, b, 500, b; 'Z:i^'kouečně, wýk. 495, 500, a; 

 c) podlé ninožstwí: 

 24) ojedinělé, wýk. 492, 501; 25) dwojčalné , wýk. 495, a; 26) 

 trojčatné, wýk. 519, jichž hoření dwa slowau přídatné. 

 f) podlé twaru: 

 27) tcejcotcité, wýk. 495; 28) knlotcaté; 29) ellipsowité, wýk. 492; 

 30) homol otcit é , wýk. 498; 31) oblé. wýk. 498; 32) smáčknuté, wýk. 

 493; 33) o^/rc', wýk. 495; 34) tupé, wýk. 492, a d. 

 g) podlé obsahu; 

 3á') jednoduché ; 36) sloiené: 37) listonosné, wlíLSinč pupeny , oka; 

 38) kirěfonosné {nebřety, nákicétky^, wýk. 500, b, jež podlé pohlawí: a) 

 samčí, b) samicí, c) obojaké, d) mnohomankelné } 39) míchané, wýk, 

 491. 495, 498. 



Jiný spůsob pupenů jest pttA; čili cibule, totiž oddenek pod- 

 zemní welmi zkrácený a tudy nazwany podpiičí, podcibnh\ 

 dolů mrcasy pau.štějící, nahoře ale nesaucí obpupení a pupeny 

 t. druhotní osy. Rozeznáwá se od pupenůw pňowých , že ob- 

 pupení Avždycky jest stálé , ačkoli jsau i pupeny pnoAvé tau 

 vlastností se honosící, jako n. p. setiny borowic, modrínůw, 

 dole pošewkau, stálým obpupením, opatřené. Dále se liší, že 

 nepowstáwá na pni, nébrž wždycky na podpučí, tedy pod zemí. 



Vodclbulí čili podpučí Qecus) wýk. 532*-, c, jest oddenek 

 čili kluč homolowitý, terčowitý, nebo ztlustlý, řídko prodlaužený, 

 libiwinatý. Obpupení (hibernaculum}, jež tu slauti může obcibulí, 

 obpuéí, wýk. 522*, B, a, sesláwá ze šupin čili sukniček hoj- 

 ných, z jejichž aužlabíčka wynikají prwopočátky novvých rost- 

 lin, Avýk. 522*, b, a mladé puky čili cibule ^ wýk. 522*, c, 

 c. Kořeny jsau samomrcasné. 



Podcibulí čili podpučí neokazuje welikau rozličnost; jestiť: 



1) terčowité , wýk. 522 * c; 2) prodlaui-cné: a) kolmostojné, 

 wýk. 523, I). b) úkosné , wýk. 518; 3) nez-tcětsené , jak obyčejné ci- 

 bule mají, takže nejwětší díl cibule sestáwá z obpuči , Avýk. 522*, 531; 

 4) Z'tcčlisené, nejwětší dil puku skládající, načež obpuči jest mnohem menší; 

 takowý puk slowe celistinj, hli-zowifý, pukohlíz-a, wýk. 525, 526. 



Obcibulí, obpuči jeíit: 1) sukničkaté, sestáwáli z dilůw širokých sau- 

 strednč se objímajících (sukniček), wýk. 522*, a; 2) šupinaté, jestli díly 

 užší, šupinowité, střccliowité, wýk. 531; 3) s/ř/íarře, jsauli sukničky nebo 

 šupiny síťowité. wýk. 5.32; 4) iřepenité , jsauli šupiny na konci hořením, 

 wýk. 525, nebo dolením w třepení rozděleny, wýk. 530. 



Puk čili cibule dle twaru jest: 



1) u-ejcotcitý, wýk. 522*, 523, 531; 2) fsakulatelý, wýk. 534; 3) 

 uplp.šlilý , wýk. 525; 4) prodlauiený , wýk. 532; 5) číhoicitý ; 6) &icon- 

 koirilý, wýk. 5.30; 



Podlé směru jest ; 



7) kohnnjdaucíj 8) rotcný ; 9) likosný ; 10) křitnj, wýk. 532. 



Cibule se rozmnožuje wyhánějíc z aužlabíčka swých šupin anebo suk- 

 niček pupeny, které slowau pacibulky. papaučky. wýk. 522*, ccc, aby se 

 rozeznaly od cibule matičné, wvk. 522* B. Papaučky jsau podlé místa ; 



ť) alředni, wýk. 522*, b, 525, 528, 529; 2) poboční, wýk. 523, t. 



