121 



14-) přitné, wýk. 844; 15) přiléhajici Qn& čnélku), wýk. 851. a, 

 853, a; 16) wisnté, překocené; 17) noiicilé, wýk. 844, 880, b; 18) se- 

 dawé, wýk. 851. 852; 1.9) driadlité, wýk. 844. 880, c, 851, a, 852, a; 



Držadlo, nesaucí brylky pelowé držadlité, jest: 1) kulotcaté, wýk. 

 844, 880. c, 892. nn; 2) okratthlé, wýk. 862, c; 3) klinowilé , wýk. 843; 

 i^ společné, wýk. 851, 852. 862; b) rof&délené, wýk. 844, 843; 6) žádné, 

 wýk. 856, b; 7) icacičkalé, wýk. 906, b; 8) nahié, wýk. 892, nn. 



Waciček (bursicula) držadla wacičkatélio jest dutinka malá pytlíč- 

 kowitá, ježto u některých wstawačowitýeh obsaliuje žlázy ku připewnění 

 brylky pelowé, tedy wždycky wnč u zpodiny prašníkowé se nachází, wýk. 

 906, b. Ten waciček chybuje, načež držadlo nahé. wýk. 892, nn. 



USTBOJNOST, ROZWIJENI SE A URAĎ TYČINEK I JEJICH DILUW. 



Tyčinky na počátku neliší se od listůw, majíce rozšííení 

 listovvité, takže obě wrstwy powrchní předstawují pokožku, 

 a Avrst\vy pokožkau powlečené zase niezilistí. 



INitka, již přirownávvají k pošwě nebo řapíku llstowým 

 nerozeznáwá se austrojností od plátkůw, a zdá se, že we mno- 

 hých pí^ípadcích není nic jiného nežli prodlauženina nehtu nebo 

 čepele plátkowých, w jiných ale není nic jiného nežli plátek 

 praw\v, ustanovvením svvým zjinačený. [Nitky plátkowité mají 

 obyčejně svvazky cevvowé, jež rovvnoběžně sniěíují, ku konci 

 se přibližují, a sestáwají z jednoduchých záwitek a prodlau- 

 žených sklípkůu, přikrytých sklípkatinau, jejíž powrchní wrstwy 

 jako na plátcích nedělají wlastnč pokožku. iNitky niťowité ale 

 sestáwají z jediného swazku cewowého, powlečeného hustau 

 sklípkatinau, jejížto powrchní wrstwy dělají pokožku, na níž 

 i pichy někdy se nalézají. Nitky býwají bílé, třebasby plátky 

 nejpeíestější byly, jindá jest to naopak, jindá zase oboje jsau 

 barewné. Barwy pochodí z rozdílných barwin do sklípkůw 

 sražených. 



Swazky cewowé z nitek w nikají do spojidla prašníkowého, 

 které tedy jest jediný díl pra.šníku cewami opatřený , a proto 

 také nejwíce podobá se prostřední žíle listůw, ačkoli vv něm 

 přewažuje sklípkatina. Ze spojidla ale cewy netáhnau se do 

 přehrádek prašníkowých. 



Prašink, proměněním čepelky tyčinkowé powstalv, má 

 plochu wnitřní a wněšnau. Ona jest opatřena powrchní wrstwau 

 sklípkatiny a prawau pokožkau, na níž i pichy možná někdy 

 widěti. Plocha wnitřní ale sestáwá z jedné nebo několika 

 wrstew sklípkůw prauhowaných a powstáwá ze sklípkůw do- 

 íýkawých nepostředečně pod pokožkau položených, které se ne- 

 proměňují, a w nichž druhotní sraženiny na spůsob zawitého 

 wlákna se na.sazují. Tyto sklípky prauhowané prodlužují se 

 do zbytkůw přehrádek a pod pokožku spojidla, jestli leží na 

 zádech prašníkowých. 



