122 



Pokožka prašníkowá sestáwá ze sklípkůw deskowltých, 

 které na krajích býwají delší, čímž pukáni pytličkůw prašníko- 

 wých podlé těch krajů se možné činí, k čemuž i píispíwají 

 sklípky prauhowané. 



We sklípcích spojidlowých a pytlíčkowých dospělých 

 nalézají se rozdílné barwlny na místo kuliček zeleniny listowé, 

 které na počátku jim dáwají zelenau barwu. Barwa ale praš- 

 níkůw netoliko od těch barwin, nýbrž i od pelu zawřeného, 

 sklípky pytlíčkowými proswítajícího, pochodí. 



Tyčinky na počátku wyskytují se na ose co násadečky 

 poboční, drobničké a docela sestávvají z dílů, jež pak we praš- 

 ník se proměňují; protož i prašník mnohem dříwe má swau nále- 

 žitau welikost a podobu nežli nitka, která později dospíwá. Ty- 

 činka probíhá čtwero dob do sebe zponenáhla přecházejících, 

 totiž dobu 1} počátku, 3} nedospělosti, 3) dospělosti, a 4^ roz- 

 trusu , k nimž ještě se může připočísti prospělost čili doba 

 po wytraušení pelu. 



Na počátku tyčinka neliší se od jiných listůw a od lupe- 

 nůw okwělowých, sestáwajíc na wětším díle toliko ze čepele, 

 w níž není ještě cew ; za to ale okazují se již sklípky dro- 

 bnější a tužeji spojené, základ spojidla; též začíná sklípkatina 

 proti kraji řidnauti. U wnitř částky sklípkůw w mezilistí po- 

 wstáwají nowé sklípky, a tím netoliko stěny těch sklípkůw, 

 ale i spojidlo , pytlíčky a pauzdra wíc a wíce se oddělují, 

 čímž i twar toho dílu a jeho ústrojnost patrně se zjinačuje. 

 W té době okazují se cewy we spojidle, a prašník rozdělen jest 

 na čtwero pauzder; tehda též tyčinky prosté srostají, jestliže 

 to podlé powahy rostliny státi má. 



Dospělostí může ona doba slauti, w níž obsah prašníkůw 

 nejwyšší dokonalosti dosáhne, Prašník tráwením přehrádky za- 

 čínajícím anebo dokončeným má pauzdra dwě anebo toliko 

 jediné. 



Roztrusu doba wyznačena jest pukáním pytličkůw prašníko- 

 wých, načež pel najednán se wymršťuje, brylky pelowé na- 

 jednán se wywalují ze swých pytličkůw. W čas roztrusu 

 nitka teprwa swé náležité welikosti nabýwá. 



Tyčinky čerstwěji se wyvvíjejí nežli plátky, ačkoli wýše 

 z osy wynikají, nežli tyto. Prašníky mají již swůj twar ano- 

 brž i swau welikost, když plátky ještě málo jsau wyvvinuty. 

 Jestli prašníky před rozwitím kwětu swůj pel wytrušují anebo 

 za rozwíjení, jest ten rozdíl tím wětší. Obyčejněji ale prašníky 

 wytrušují pel po rozwití. 



Wyní nastaupí wetchost. Prašníky wyprázdněné totiž 

 cwrkají, smršťují se, anebo skrucují se. tSěkdy prašník |)adá 

 s nitky, jindá celá tyčinka se odděluje, jindá konečně celá ty- 



