130 



Itipenowitd ; 32) flátkowitá , wýk. 896, a; 33) na dwé, cttcero , patero ^ 

 na mnoho klaná, wýk 655, 896; 34) roísdélená , n. p. čtyřdílná: a) roK- 

 follěnd; 35) rozdicojowaná ; 36) cclislwď, 37) dutá, fisťalowilá. 

 f) podlé chlupatosti : 



38) lysá, wýk. 863, 866—869, 884; 39) huňatá; 40) ilátsnato- 

 huňatá; 41) fausatá, wýk. 875; 



g) podlé trwání : 



42) stálá: a) wxrostajicí, b) wadnauci; 43) padající; 

 h) podlé srostnuti : 



44) srostlá dole s korunau, wýk. 895; Ib^ srostlá po boku s praš- 

 ní ky , wýk. 899, a; 46) srostlá na konci s tyčinkami, wýk. 907, 910, 

 906, 892, 897. 



Poznamenání. Díl powstalý srostnutím čiiélky s tyčinkami slowe 

 saučnélcí, na němž se rozeznáwá: n) částka cnělkowá, wýk. 910, a, 911, 

 a, b) bliina, wýk. 907, b, 910, b, 906, a, 892, a, 891, a, 911, b, na níž 

 následující částky: a) skwrna bliít.nowá, wýk. 911, b, 907, b; ft) s-obánek, 

 wýk. 906, c; y) míšeéek, wýk. 906, b, 891, bb; c) částka tyčinkowá, 

 a) nitka, wýk. 911, cc; />) prahiik: a) po děli pukající, wýk. 910, d, 

 9Ó6, dd, 892. bb, 891, cc, b) na přič pukající, wýk. 911, dd; c) wíčkem 

 pukající, wýk. 899*, d; y) jamka prasníkowá, wýk. 907, e, 910, e, S9í)*, 

 e, ď) spojidlo (prašníkowé), wýk. 906, g, 892, g, 891, g. 



Každá cnělka jest u wnitř dutá, t. opatřena ryhau tení- 

 čičkau, piodlaužením plodolistu a jeho swlnutíni udělanau. Do té 

 rýhy čnélkoicé (^eanalis stylinus) otwírá se dutina waječníkowá 

 ostatně kolem do kola zawřená. Od té rýhy hedliwě rozeznati 

 sluší rýhu mezičnélkowau, i. dlaahau teníčkau dutinu mezi 

 čnělkami \v přeslen rozpostawenými a srostlými zůstawenau, 

 která s dutinau waječníkovvau není spojena, a wůbec málo jest 

 důležitá. U některých wajeěníkůw o mnohých plodolistech jsau 

 čněiky od sebe welmi wzdáleny, takže rýha mezičnělečná jest 

 obšírnau prostorau a worečky jsau na konci rozděvveny. 



Dutina waječníkowá, obzwláště tam kde počíná rýha cněl- 

 kowá, jest powlečen*a wrstwau sklípkůw p.ewně spojených pa- 

 bulkowitých , ježto po celé rýze wzhůru běží, a w jisté době 

 wypocuje kapaninu slizkau, a tudy slowe sklipkatina slizowá 

 (Jela mucosa), která i jde až na hoření otwor čněiky, a pŮKSobí 

 konec bochowitý nebo plochowitě rozšířený. Jelikož čnělka jest 

 prodlauženina plodolistůw, má také pokožku s pichy. 



Blizna (stig-ma} jest stálý díl pestíku, jelikož často čnělka 

 chybíwá; waječník bez blizny není znám. Blizna ale není nic 

 jiného, nežli konec čněiky samé bochowitý nebo w plochu roz- 

 šířený, sklípkatinau slizowau powlečený. 



Blizna jest : a) konečná nebo b) poboční, jelikož otwor 

 rýhy čnělkowé jest na konci anebo na straně čněiky, w dru- 

 hém případku jest otwor- rýhy čnělkowé štěrbinowitý , a táhne 

 se po celé délce čněiky anebo toliko po jedné částce, obyčejně 

 hořejší, podkonečné. 



Blizna jest jednoduchá nebo dělená. Jednoduchá sestáwá 

 z koncůw čnělkowých spojených sklípkatinau, která, když 



