wšaniorostaucích sroslloplátečnvch ; zákrywku dwojiiásobuau 

 přiosobuje hí ale ninohein wětší počet rostlin. Zákryvvky 

 z počátku na konci nejsau zawíeny, a tudy může jadérko ale- 

 spoň sw ym koncem wen čuníětl. Ten otwor zákrywek slowe 

 díra klowá (micropyle]), která jest tím wětší, čím mladší jest zá- 

 rodek, pak ale, když zákrywky zponenáhla se prodlužují, stěs- 

 íiuje se. Když zákrywky jsau dwojnásobné, mají kraje dosti wzdá- 

 lené, takže rozeznati se mohau. Kraj wnitřní zákrywky slowe 

 nifroúsfí (endostoma), kraj ale wnešné ^cněústi (^exostoma}. 

 Toto dvvoje ústí nemůže se rozeznati, když jest jadérko nahé. Jestli' 

 zákrywka jednoduchá, slowe ústí její zákryíchowé. 



Potažný směr jadérka a šňůry jest několikerý. 1) U 

 mnohých rostlin oba ty díly běží w jedné čáře nebo maličko 

 od ní se odchylují, protože jadérko trošičku se nakloňuje. Ta- 

 kowé zárodky slowau stejnoobratné (^emnmlae orthotropae), 

 wýk. Í)t6, mají zákrywku jednoduchau nebo dwojnásobnau, 

 a nacházejí se n. p. u rostlin kopřiwowitých , rdesnowitých, 

 ořešákowitých, cistowilých a j. Rostliny srostloplátečné jich ne- 

 mají. Šňůra těch zárodků ponejvvíce býwá překrátká, u cisto- 

 witých ale jest předlauhá. Půwodně wšecky ostatní spůsoby 

 směru jadérko wého jsau stejnoobratné , dalším ale wzrůstem 

 se mění. 



2} Zárodky šňůry nejkratší u prostřed i se zákrywkami 

 se ohybují podkowowitě, takže ústí zákrywkowé a tytlíček 

 jsau přiblíženy. Takowé zárodky nazýwají se křiwoběiné 

 (§■. campyloťropae} , wýk. 919. Tyto mají obyčejně dwojná- 

 sobnau zákrywku a nalézají se u žábníkowilých, šmelowitých, 

 rostlin kolenu*ostaucích, u okrowákowitých wšaniorostaucích. 

 Stehna takowého zárodku jsau: a) skoro stejně dlauhá, nebo 

 b) prosté stehno jest kratší tytlíčkowého. Zákrywek částky 

 dotýkajíce se býwají srostlé. 



3) Zárodky, jejichž šňůra jest znamenitě dlauhá, ohybují 

 se mezi jadérkem a šnůrau ; tím nemění se ani zákrywky ani 

 jadérko, položení potažné ale jadérka a šňůry jest zjinačeno. 

 Takowé zárodky zovvau se sauběhié (j^. anatropae^ wýk. 980, 

 921. Z toho ohnutí pochodí, že delší nebo kratší kus šňůry 

 rownoběžně směřuje s jadérkem a že často se zákrywkami, nebo, 

 neníli jich, s jadérkem samým srostá. Částka šnůrj^ s jadérkem 

 rownoběžná slowe pantec (raphe}, a částka její dolení prostá 

 wlastně ánůra, ačkoliw oba dílowé jsau toliko šňůra. Zárodky 

 takowé nahé mají santálowité, mařenowité , štětkowité, kokoti- 

 cowité, tolitowité, s jednau zákrywkau mají rostliny wšamo- 

 rostaucí srostloplátečné. Zárodky sauběžné půwodně jsau stejno- 

 obratné, jak to wýk. 928 okazuje, na němž jeden zárodek zpo- 

 twořen zůstal přímým a spolu šňůru prodlaužil. 



