jeny hmotau mezisklípetnau, kteráž 1 wen a po powrchu se roz- 

 šiřuje a dclá wrstwu slizkau místem tlustau, se sklípky ztuha 

 spojenau anebo slaupiiutedlnau, čili powldckn. Tato wrstwa, od 

 níž některá semena mají suůj lesk, byvvá místem děrami pro- 

 lámáua, které díry, podobající se pichům na jiných místech, \ve- 

 dau do prohlubin kratšími sklípky udělaných. 



Plowláťka jest: 1} blánotcUá: a) tenká, b} přetenká, nejtenčí; 2) 

 diiinatá čili Sibobulelá ; 3) bélpuchotcitá ; 4) koiotcitfí: a) tlttstá, b) pře- 

 tlustá, nejtlusliii; o) sliz-nritá; tí) rosoloicitd : 7) liladká\ 8} lesklá x 9) 

 bateská-i W^ sífkoiciiná; 11) ďiipkalá; 12) teckowaná; Í3) bradawičkalá ; 

 14) -srnkalá; 15) měkkoostnaláv 16) prattikatá ] 17) bráísditá; 18) při- 

 rostlá: 19) %tuha přiléliftjici ; 20) tcolnd; 21) oddutá', 22) méchoivitá ; 

 2;)) bez-baricá\ 24) baretcná. 



Těmito iiázuy znamená se též celá slupka, anobrž i celé semeno^ 

 ačkoli \\ wlastnosti toliko povvláčce pi'ináležejí. 



Slupka, nenili zproštěna powláčky, pro sebe nikdá se nepowažuje. 

 Jest ale: 1) blánotcilá., 2) koiotcitá; 3) ípiihouňtá ; 4) korkowitá; 5) 

 kruslowitá ; 6) kostěná. 



Koika jest; \) tlustá; 2) tenká ;2i) bcsbarwá; 4^^ baretcná (řídko). 



Na semeně přijímáme též krajiny, které jsme rozeznali na 

 zárodku , ačkoli vve mnohých případnostech nejsau patrné , též 

 i proměňují svvé položení, jestli zárodek promění svvůj směr, 

 Jestli díly jeho nestejně rostly. JVicméně tyto proměny nejsau 

 tak weliké, a protož můžeme týchž názwů užívvatij jimiž rozdíl- 

 nau křiwosl zárodku (^str. 133) jsme poznamenali. 



.Máme tedy semena jako zárodky: 1) stejnoobratná; 2) křiicoběéná\ 

 3) saubéiná; 4) polosnubéiná ; 5) dwojobratná. 



Tyto krajiny jsau: 1) tytliček; 2) mozol tytliékowý: 3) šrámek 

 úgtni\ 4) šňůra pvpečná; 5) bošióka semenni j 6) pupek \ 7) pan tec s rý- 

 hou, 8) wičko kloicé. 



'Sa. semeně jakož i na zárodku rozeznáwá se spedina a 

 konec (^str. 158). Zpodina slowe tytliček (^chalaza), a roze- 

 znáwá se koncem šňůry. Konec semena shoduje se s koncem 

 jadérkowým, který na semeně naznamenán býwá často otworem 

 patrným, a není nic jiného, nežli díra kluicd, na semeně ale 

 slowe šrámek nslní. Ten otwor obyčejně po zúrodnění docela 

 se zawře , takže není ho památky. Jindá ziistavvuje po sobě 

 dírku nebo štěrbinovvitau prohlubinku, která sklípkatinau nepo- 

 středečně ji obkličující býwá ohrazena, anebo, když šrámek do- 

 cela zawřen, wyskytuje se co bradawička , ježto slowe mo-zol 

 tytlíckoicý (^papilla embryosteg-a). Šrámek ústní někdy není v\ rié 

 patrný, protože slupka pak popíná se powlačkau , wnitř ale 

 naskytuje se co pahrbek anebo co kraužek barevvný. 



Tytliček jest: a) bezbarn-ý,\\\k. 1122. A, a. b) bareicný, c) plochý, 

 d) icytcýjtený, e) irypuklý. f) obmez-ený. 



Šrámek ástni (cicatricula sloniatis) jest: 1) otetcřený: &) tečkoivitý, 

 wyk. 1098, Bc, b) ilerhinoH-ilý , wýk. 1107, bd; 2) it-atcřeiiý, a tenkrát: 

 a) mo^olatý. wýk. l0í)3*, Aa. b) hřebenatý. 



Tytliček nachází se na semenech stejnoobratných a sau- 



11 



