205 



obsahující wřecka čili wůbec \výtrus\ , wyk. 1589, c«, 1590, b«, 

 IGOO, ha, 1603, «; 2) z lehátka (hypothecium) spodní wrst- 

 Avy ze sklípkůw zakulatělých složené. 



Lehátko to ale jest a) stélkowé, máli anstrojnost a barvvu 

 stélkowym podobnau; b) tir/«s/jtí jestli se různí jimi od stélky, 

 wýk. 1600, hl^. 



Čepel pleškowá ještě tím rozdílná, že leží a} buď na 

 wrstwě korovvé, čili jest náhornt, wýk. 1590, b; b) buď na 

 wrslwě stíeíiowé čili dieňowé, jest tedy nádienní, c) buď na 

 MTstvvě kretečkowé, jest ledy nákreteckowá, wýk. 1589, c«. 



Wrstwa Avřeckonosná čepele pleškowé, jakož i jádro pleš- 

 kowé sestávvají 1) ze sklípkůw niťowitých, 2) ze icíecek, a 3) 

 wýlrusůw. 



1) Sklípky nlfowité (celuUae filiformes) jsau sklípky těsné, 

 prodlaužené, cíwkowité a prázdné, směstnané mezi wíeeky a wý- 

 trusy, obyčejně rovvnoběžné a na čepeli pleškowé kolmostojné, 

 wýk. 1600, d^í, 1603, a. 



2) Wřecka (asci) jsau sklípky obšírnější kejovvité někdy 

 obwejeowité, obsahující wýtrusy, wýk. 1600, «, 1603, 1604, a. 



3) Wýtrusy (sporaej jsau semena lišejníkůw ; sestáwají a) 

 z oicýtntsí jednoduchého nebo dwojnásobného, b) z látky zrnko- 

 wité, a často u wnitř okazuje bod jasnější, jako kapku oleje. 



Wýtrusy ale jsau! a) ísaicřené, t. \ve vvreckách a radami obyčejně 

 rozložené, wýk. 1590, c, 1603, 1604, a, b) fiahé, nezavvřené we wřeckách 

 a obyčejně nepořádné, wVk. 1600, bet, d«, c')jednodiiclié, zjediného sklípku 

 Bložené, wýk. 1601, c, d) sloiené , z několika sklípkůw srostlých, a ty 

 jsau; a) krauikaté , ze sklípkůw čárkami zpoíádaných , wýk. 1590, c, 

 1604, ab, p) íseďotcité , jestli kraužky jednotliwé opět sestáwají ze sklíp- 

 kůw kostkowitých, wýk 1603. 



W každém wrecku býwá obyčejně osm wýtrusůw; jsau ale lišejníky, 

 jež jich mají po dv.au, čtyřech, anobrž í po dwanácti. 



Wýtrusy lišejníkowé nepukajíce wypauštějí na jednu stranu 

 nebo na wíce nitky, které na půdu z tuha přitlačené, ano i do ní 

 wniklé pak paprskowitě se rozwětwují, křižují, často ztuha sle- 

 pují, takže pak jich nelze rozeznati a píedstawují skwrnu swět- 

 lejší nebo tmawější, někdy i co látka prachowitá se naskytují. 

 Jest to prokel, z něhož pak zponenáhla .stélka a plesek se roz- 

 wijejí. Prokel lišejníkowý také nazýwá se prostélka (hypothal- 

 lus), a jest wždycky pod stéikau rozšířena. Ten díl, nejsa tak 

 pomíjející jako prokel wyšších tajnosnubnic, zustáwá po celé ži- 

 wobytí lišejníkůw, a děláwá obrubu jinobarwau okolo stélky. 



Prokel ale jest: a) frňochatý, b) bisorowitý, c) bhhwwitý, 

 d) pokostoicitý, e) prachoirito-xrnatý, f) bílý, g-) čei-ný h) pa- 

 nující, jestli obšírnější nežli stélka neweliká, i) nepatrný. 



