245 



cuje čpawek ze wzduchu a uhlí; tiauch i kyselina prsťowá po- 

 dobiiau \vIastuo.s(í se honosí. 



Není proč pochybovvati , žeby wodík nepřicházel z wody, 

 jížto rostliny newyhnutedlně potřebují. 



Z toho ze Avšeho jasno, že rostlina svvau potrawu hlawně 

 dostáwá ze wzduchu \ve spůsobě wody, kyseliny uhličnaté a 

 čpawku, a že prsť jest prostřednicí. Každý ústroj přiosobuje si 

 z potraw to, čeho ke zrůstu a náhradě potřebuje, ostatek we spů- 

 sobě nowych slaučenin wywrhuje. Ten wywržek může jinému 

 ústroji slaužiti za potraw u ; činěním rozdílných wýwržkůw na sebe 

 zplozují se nowé slaučcniny. Jsauli čtwery základní prwkowé 

 sjednoceni w slaučeninu proměňowání schopnau, není podlé wě- 

 domostí o zjinačowání pochybné, že možná jest wšecky slauče- 

 niny známé rostliny zponenáhla odwětowati. 



Rostliny ale také mají prwky nerostní, kterých alespoň dílem 

 newyhnutedlně potřebují, takže jisté rostliny se daří, máli půda 

 vv sobě jisté soli. Toť jsau wěci wůbec známé. Alkalie a země 

 wždycky jsau slaučeny s nějakau kyselinau rostlinnau. Jelikož 

 ty soli jsau buď obojetné buď kyselé, jest wždycky potřeba ji- 

 stého množstwí zásady alkaliowé pro každau rostlinu. Při tom 

 ale zásada nemusí býti wždycky stejná, máli toliko určený po- 

 měr kyslíka. Z toho, že rostliny ke swému zdaru potřebují 

 jistého množstwí alkaliowých zásad, pochodí aučinek hornin na 

 úrodnost půdy čili ornice, ježto zwětráním jich powstala, aučinek 

 popele a t. d. Woda desťowá opět jest prostředkyně, jíž rostlinj 

 dostáwají alkaliowé soli, jelikož moře wydymujíc bére sebau slané 

 částky. A wšak i alkalie z půdy wodau rozpuštěné do rostlin 

 wcházejí. Síru, jíž mnohé rostliny, jako luskáte, cibulaté, řeři- 

 chowité , anobrž i obilí, obsahují , dostáwají z půdy hlawně se 

 síranem čpawkowým, který w rostlinách žiwotem se rozkládá, aby 

 dusík a síra náležitě mohly zažity býti. 



Rostliny potřebují kromě uhlíka, wodíka, kyslíka a dusíka, 

 jež dostáwají w kyselině uhličnaté, wodě a čpawku, ještě jiných 

 látek tak jako žiwočichowé , ze kterých se dělají kosti, 

 skořápky wejcowé, lastury, ulity a jiné. Žiwočichowé mohau je 

 dostati z rostlin; protož musejí rostliny také jich nabýti, a to- 

 liko z půdy. Tyto minerální prwky jsau ke wzrůstu newyhnu- 

 tedlně potřebné. Ony, jsauce w ohni stálé, w popeli rostlinném 

 opět se nalézají. W kyselých sťawách rostlinných jest kyselina 

 wždycky slaučena s nějakau zásadau (^alkalií, zemí, kysličníkem 

 kowowým}. Jelikož jisté kyseliny w rostlinách mají swé určení, 

 a tedy chybiti nesmějí, musejí wždycky míti jisté množstwí 

 alkalie nebo země (^čpawku, kysličníka drasličitého , sodičitého, 

 wápničitého, hořčitého a j.}, protožeby kyselina prostá zhaubně 

 činila na rostliny, a protože tak říkaje, rostlina nemůže udělati 



