240 



kyselinu bez zásady. Tyto zásady mohau se zastupowati ; ky^ 

 sličník sndičitý může býti na místě drasličitého a wápničitý na" 

 místě obau, a ten někdy může dosazen býti hořěitýui. To zá- 

 leží na půdě. W půdě, nemající řečených prwků, rostliny se 

 nedaří. A to jest příčina , že rostliny bohaté na draslo we 

 vvodě čisté uhlokyselé nedáwají listů, kwětů ani plodů. Puk tuli- 

 páuowý, bazatutowý, wětew úrodného stromu we wodě čisté 

 pramenité rozwíjí činícím svvětlem a teplem paupata na autratjí^ zá- 

 sob; též i kwěty se rozwíjejí ; wětew ale nežene w list, tím 

 méně w plody, kterých také řečené puky nedáwají. Příčina 

 toho jest ta, že woda nemá potřebných w sobě látek. 



Z toho ze wšeho pochodí , že wzduch a půda rostlinám 

 též potrawy poskytují, že ale poslední jim ještě dávvá prwky 

 nerostlí. Půda ale jest nosičkau a takořka chranitelkyní prw- 

 kůw deštěm a sněhem se wzduchu spadlých, dopomáhá ale ještě 

 prsťowau kyselinau. Kořání pohlcuje wodík a dusík, a uhlík jenom 

 dotud, pokud nať nedojde swé dokonalosti a auplnosti, která 

 hlawně ku přiwádění uhlíka slauží. 



Některé slaučeniny zdají se býti wšem rostlinám společné 

 a snad i stejné, jako jsau sklípkatina, klowatina, cukr, sliz a 

 škrob , a prwní jest takowá , že wšech rostlin dělá osnov\ u. 

 Jiné slaučeninjr jsau zase méně rozšířeny a nacházejí se toliko 

 w některých rostlinách anebo w obzwláštních audech , jako 

 jsau huspěnina, bílkowina, klih , luskowina Qeguminum), zele- 

 nina listovvá, některé kyseliny, oleje, wosk, pryskyřice a j., pro- 

 tože jsau jako wýwržky. 



Tyto prwky bližší rostlinné a nerostní ale nejsau w rost- 

 linách o sobě, nébrž přerozmanitým spůsobem smíchány a slau- 

 čeny. Každý nahlídne, že prwky tak pohromadě se nalézající 

 musejí na sebe působiti a půwod dáwati rozdílnému rozlučowání 

 a slučowání, a tudy i postupům žiwotním w rostlinách průchod 

 majícím. O tom ale nemáme po tu dobu wědomostí náležitých. 

 Wýsledek ale jejich wšeobecný jest sklípkowma (str 45), látka čili 

 prvvek, z něhožto sklípky se dělají. Jelikož ji přijímá blána 

 sklípkowá do sebe, zvveličuje se, roste, a jelikož na ní se srá- 

 žejí nowé wrstvvy téhož prwku, tlustne. Na tom se zakládá ob- 

 žiwowání. To ale není dost; sklípkowina jest také látka pro 

 nowé sklípky, kterých jest třeba aby rostlina se zweličila, aby 

 rostla, neníli určeno , aby toliko z jediného sklípku sestáwala. 

 Sklípky nowé ale powstáwají dwojím spůsobem; bud totiž we 

 sklípku starém dělá se stěna jedna nebo mnohá a tudy nowé 

 dutiny, ježto pak řečeným spůsobem se zweličují, buď we starém 

 sklípku wynikají menší sklípky, jež zponenáhla se zweličujíce 

 pohlcují sklípek matečný. Z toho pochodí , že nowé sklípky 

 w obojím případku u wnitř starých se zplozují (str. 11). 



