252 



stejným spůsobem musejí býti žiweny. Důležitější odchylka 

 praudu mízowého jest ale ta, ježto směřuje ku stranám, t. j. ku 

 středu a k obwodu. Z jedné cewy, z jednoho sklípku wniká 

 míza do wedlejších cew a sklípkůvv, k čemuž slauží teěkjr stěn 

 cew owých (str. 6) a tak nazwané paprsky dřeňowé (str. 69, 72.) 

 Tím jest možná, že míza náležitým spůsobem se rozděluje a ke 

 zrůstu w.šelikých dílůw přispíwati může. Na tom pobočním 

 pohybowání mízy zakládá se wlastnost, že wzestupowání mízy 

 pořád má průchod, třebasby kmen kolem dokola w rozdílných 

 wýškách bjd nařezán. 



Nawrtajíce kmen jarního času, když stromy jdau do mízy 

 prvvníkrát, uwidíme, že míza bude wytíkati, když díra do jisté 

 hlaubky wnikne. Z toho se zawírá, že wrstwy swazkůw cewo- 

 wých nejvvnitřnější, tedy nejstarší nejdříwe naplňují se mizau, 

 jestli toliko jejich částice stářím nestaly se neprůchodnými, 

 načež je zastupují wněšnější mladší. 



ČLÁNEK TŘETÍ. 

 zpodobňowánÍ mÍzy. 



čím wýše míza wzestupuje , a ku stranám se rozděluje, 

 tim wíce se proměňuje, takže w hořeních dílech jest hustší nežli 

 w doleních. Knight našel, že míza z kmene morušowého nad 

 samým kořenem wypuštěná měla tíži potažnau 1.004; we wýšce 

 sedmi střevvíeůw 1.008, u 10 střewícůw 1.013. Totéž nalezl 

 u břízy a jaworu. Míza nad kořenem wj^puštěná sotwa 

 má chuti, jest ale tím sladší, čím z wětší wýšky pochodí. Není 

 tak snadno ustanowiti proměny, jež míza pohybowáním bočním 

 trpí; že ale i av tom směru se mění, jest prawdě podobno. 



Míza musí se konečně proměniti , aby z ní mohly se dělati 

 nowé částice základní. Tak proměněná slowe šťawau oblanowau 

 (jiiv. 70), ze které na konci a na obwodu nowé částice se dě- 

 lají, jimiž zrůst do délky a tlauštky se umožňuje. 



Zrůst do délky čelí we dwojím směru, wzhůru a dolůw, a 

 wšude stáwá se stejným spůsobem t. rozdělowáním se sklípkůw 

 (^str. 11}. Místo, odkud tyto dwoje směry začínají, jmenuje se 

 bod zrůstowý. 



Třetí spůsob zrůstu jest w obwod čili obwodní, jenž se 

 stáwá nasazowáním nowých wrstew w celém obwodu, při čemž 

 ale pozorujeme, že to nasazowání od hora, od konce pňowého 

 ku kořenu čelí. Protož musí se připauštěti, že šťáwa oblanowá 

 z hora dolůw se pohybuje čili sestupuje. Šťáwa oblanowá jde 

 korau dolů, na které cestě ještě se zdokonaluje. Důkaz, že sku- 

 tečně vv tom směru se pohybuje, jest následující. Když kmen 



I 



