202 



1 



chowají. Snad k tomu přispíwají ještě jiné příčiny, po tu dobu 

 ale neznámé. 



Koruny kvvětowé otwírajíce a zawírajíee se, podobný okaz 

 jewí, který nepochybně na též příčině se zakládá. Nesmíme ale 

 mysliti, že kvvěty wšech rostlin w jednom čase najednau se ot- 

 wírají a zase zawírají; jevvíť se tu weliká rozmanitost, která zase 

 pochodí z rozdílné kwětůvv popuditedluosti. 



Některé kwěty se otwírají hned při wýchodu slunce, jiné 

 mnohem později třebas když slunce jest blízko nadhlawníka; 

 některé se zawírají při západu slunce, jiné mnohem dříwe. To- 

 též i znamenati na listech. Pro tu rozličnost mohau oba ty 

 okazy slaužiti k měření času, což i skutečně wywedli a jmeno- 

 wali hodinami rostlinnými čili kwétowými. 



Též i jiné díly kwětu , jako tyčinky a pestíky jaksi perio- 

 dičně pohybují se. U rauty, n. p. tyčinky jedna po druhé ku 

 čnělce swým prašníkem se přiblíží, a wytrausiwše pel zas od ní 

 se wzdálí. Taktéž mají se čnělkj- některých rostlin. 



Nepořádné pohyby rostlin ale jsau mnohem znamenitější a 

 podiwnější. Začneme příklady méně patrnými. Tyčinky dřistalu 

 obecného a některých nopálůw náhle sebau mrští na pestík, by- 

 wše jehlau nebo třískau zalochtány. Nakládajíce taktéž s pe- 

 stíkem tolice stromovvité na jeho zpodině, mrště sebau wzhůru 

 wyskočí ze trubk^?^ tyčinkovvé. 



Listy citobýlu stydliwého a podivvného (Biophytum castum, 

 sensitivům) jewí welikau popuditcdlnost stahujíce se dotknutím. Cit- 

 liwka stydliwá (^Mimosa pudica) je ale daleko přewyšuje. Bywši ma- 

 ličko zatřesena stahuje lístky nejbližší zatřesu jakoby ke snu; jestli 

 zátřesy se opakují a sesilují, netoliko lístky se složí, nébrž i řa- 

 píčky se přiblíží, a i se řapíkem se skloní; pakli celau rostlinau 

 silně se zatřese, wšecky lístky najednau posledním spůsobem 

 swůj směr prouíění. To samo mohau i popudy chemičné půso- 

 bili ; ukápneli se kyselina nějaká (sirkowá nebo dusičná) na list, 

 náhle stáhnau se wšecky jeho lístky a řapík se skloní, a totéž 

 udělají zponenáhla wšecky listy nad pokápnutým, jakoby popuzení 

 mizau wzestnpující hořenín> dílům se sdělowalo. 



Mucholapka má čepel lístowau na širokém řapíku jako 

 ze dwau lalokůw složenau, po kraji brwitau a na líci krátce kol- 

 catau, kteréž laloky každým dotknutím se cizího těla se sklopí 

 a brwami pewně se přehybujícími sewrau, takže hmyz náhodau 

 na ně přišlý newywázne, pokud není unawen anebo mrtew, když 

 hemzáním již nemůže popuzowati list k dalšímu stahowání se. 



Nejznamenitější příklad pohybliwosti poskytuje stužkowec 

 wrtiwý (Desmodium gjaans) jehožto lístky poboční we slunci na- 

 horu dolů se míhají, prostřední ale sebau wrlí. 



Sem konečně i náleží pohybowání wýírusu některých řa- 



