264 



na suchu ležewších najednau se wyskytují, když se woda 

 napustí. 



Jsau ale jiná semena, ježto w brzkém času klíčitedlnosti 

 pozbýwají, jako jsau žaludy, jedeme kaštany, káwa, které hned, 

 jak uzrají, musejí se wsaditi. Jiná semena zase se klíčí 

 již na rostlině matičně, tedy dříwe nežli na zemi přijdau. Tak se 

 má semeno kokoticowé , nopálu hadowého (Cactus flagelliformis), 

 baobabu ; nejznamenitější ale w tom ohledu jsau semena kotenow- 

 níkowá Cl^hizophora} , jež wyhnawše pníček a kořínek skroze 

 obplodí a nabywše délky Y„ — 3' padnau a hned kořínkem se za- 

 ryjí do země na spůsob kolíkůw, načež pak dále rostau. 



Klíčitedlnost i zimau, jíž rtuť křehne, se neruší, jestli se- 

 meno toliko ochráněno před wlhkostí. Taktéž se mají wý- 

 trusy tajnosnubných. Rostauť u samé meze wšeho žiwota, t. u 

 wěčného sněhu, anobrž i na něm, čehož příklad jest rudokretka 

 (Hamatococcus]). Naopak semena wydrží teplotu wřelé wody, 

 jestli toliko na okamžení působí. Wždycky ale wyšší teplota 

 zhaubnější jest nežli zima. U 50" C. autlejší semena již pozbý- 

 wají klíčitedlnosti; jiná ale, obzwláště opatřená tlustým osemením 

 a bohatá na bílek a olej, mohau třebas 15 minut we wřelé wodě 

 bez aurazu ležeti, anobrž i pak snadněji prý se klíčí. Porosty 

 a parožnatce rostau we wřídlách welmi horkých, protož i jejich 

 wýtrusy tauž teplotu snášeti musejí. 



Semeno půwodně není nic jiného, nežli sklípek od rostliny 

 matečné oddělený, osamostatněný, w němž nowé sklípky se dě- 

 lají, takže pak w složený austroj se mění, semenem nazwaný. 

 Jeho díly jsme popsali, a jejich rozmanitost okázali. Nejhlaw- 

 nější rozmanitost zakládá se w tom, že některá mají patrný kel, 

 jiná ale ho ani památky nemají; ta jmenují se icýtrusy, ona wlastně 

 semena. We wýtrusu musí se kel tepruwa klíčením udělati, 

 tak jako we wejci ptačím toliko z kapanin složeném dělá se 

 líhnutím pískle. 



Kel prawých semen jest prwopočátek nowé rostliny, a po- 

 třeba mu toliko růsti. Semena zase bílkem opatřená na nižším 

 stupni dokonalosti stojí bezbílečných, jelikož kel posledních wšecken 

 bílek ke swému zdokonalení zpotřebuje; bílek bílečnatých se- 

 men slauží za klíčeni k obžiwowání rostaucího kle. 



Okolnosti, w nichž semena obžiwitelná se klíčí, jsau wláha, 

 teplo, kyslík, kterýž dochází k semenu wodau a wzduchem. 



Obsemení a obplodí pro swau wodojemnost pohlcují wodu, 

 bobnají, twrdé pak pukají nebo se trhají, měkké hnijí. Bílek a 

 dělohy pohltiwše wodu též bobnají, takže obsemení, nejsauc pak 

 s jejich objem, se trhá obyčejně tam, kde leží kořínek klowý. 

 Též i chemičné proměny mají průchod. Škrob totiž w bílku a 

 dělohách obsažený proměňuje se cacowinau a bílkowinau w klo- 



I 



