208 



tých-, křížatkowitých a j., jejichž kel opatřen jest také dělohau ko- 

 riečnau, obyčejně aletlustau a krátkau, wýk. i 134 1135, 1136, 

 1137. U palem kel swym dolenírn koncem wyniknuw ze se- 

 mena shybuje se, prodlužuje se w částku slaupkowitau, wýk. 

 1143, A, jejížto dolení konec prodlužujíc se dělá kořínek hlu- 

 boko do země sestupující, wýk, 1143, C, c. Tento slaupek není 

 nic jiného nežli nožka dělohy w semeně pozůstalá ; jeho díl ho- 

 ření jest celistwý, dolení ale dutý, jako pošwa, a obsahuje pupen- 

 čík, wýk. 1143, B, c, kterýpak zponenáhla roste, až pak pro- 

 nikne štěrbinau na pošwu, již w semeně naznamenau, wýk. 

 1143, C, b. Prvvní list sestáwá toliko z po.šwy bez čepele, 

 ježto má podobnau štěrbinu, z níž druhý list, často toliko pauhau 

 pošwau jsaucí, wychází; pak tepruwa auplné listy wynikají. 

 Kořen prwotní brzo zmizí, načež z krku a zpodiny stonkowé 

 wycházejí mrcasy. Podobným spůsobem klíčí se semena křížat- 

 kowá, denowkowá. Semena céwníkowá, chřesťowá a listnatcowá 

 při klíčeni toliko tím se liší, že slaupek zůstáwá obyčejně welmi 

 nízký, wýk. 1176, B. 



Třetí spůsob klíčeni nacházíme u traw. Kořínek jejich též 

 wyniká z obsemení, neprodlužuje se ale tak welice; konec jeho 

 lupy na spíisob pošwy se otewře, aby mrcas wystaupiti mohl, 

 wýk. 1154, Dc; pak roste pošwa dělohowá na hořením konci 

 kořínku, wýk. 1454, Ac, Dbb, která na konci se otewře w pošwu, 

 aby děloha, wyskytující se co list pošwowitý, mohla wen ; pak 

 následují listy ostatní. Jsau ale tráwy, n. p. béry, ježto swým 

 klíčením podobají se palmám. 



Ctwrtý spůsob podobá se klíčeni ořešincowitých a nachází 

 se u woďanky a wochy, jelikož newyniká nižádný kořínek, nébrž 

 ze zpodiny již powyrostlého pníčku pod listy prwními mrcasy 

 wycházejí. 



Pátý spůsob konečně mají semena okřehkowá, jejichž koří- 

 nek se neprodlužuje w kořen mladistwé rostlinky, a jejichž pupen- 

 čík wyniklý spíše podobá se chřástu, takže klíčeni připomínána 

 wýtrusy a to hlawně na nepukalku (SalviniaJ. 



Přicházíme nyní ku klíčeni wýtrusůw čili semen rostlin taj- 

 nosnubných, a uwidíme, že ono docela se liší od jewnosnubných. 

 Wýtrusy, jak řečeno, nemají památky kle, který tedy klíčením 

 musí se tepruwa udělati. iNicméně widíme tu hlawně dwoje roz- 

 díly. U jednoho dílu jich, jako jsau parožnatcowité, žabincowité 

 aplísňowité, ze stejnorodého obsahu wýtrusůw klíčících se po- 

 wstáwá zponenáhla rostlina matičně docela podobná. U druhého 

 dílu jich wywijí se z obsahu wýtrusowého útwar sklípkatý, do- 

 cela rozdílný od rostliny matičně, z něhož pak rostlina wzrostá. 

 Ten útwar slowe prokel, a nachází se u mechůw, játrowek, lišej- 



