270 



hauby , jejichž podhaubí, jakož i klobauk na šíř se rozkládá, 

 tí-eň ale w déli prýtí. Tak se mají porostuieowité a hlcvvíko- 

 wité, jejichž chřást w šíři rostaucí pak wyhání dílj^ , dokazující 

 zrůst do délky. Ten wzrůst wůbec slowe kolpučící (str. 56). 



B) WZRŮST ROSTLIN CEWNATÝCH. 



Rostliny cewnaté rozdělují se na dwě hromady, t. na tajno- 

 snuhné a jewnosnubné, a poslední zase na různocewné čili jednodě- 

 ložné a na saucewné čili dwaudeložné. Wšeliké tyto rozdíly w tom 

 se srownáwají, že část sklípků proměňuje se w cewjr. Jelikož 

 ale jenom jisté sklípky a w jistém pořádku cewnaíějí, jsau i cewy 

 we sklípkatině rozdílným spůsobem rozstaweny. Děláním se cew 

 netoliko stonek nébrž i austroje poboční nabýwají délky a tlauštky. 

 Prwní příbywek nemůže se jinak státi, nežli že na konci čá- 

 stice základní se zwětšují a nowé nasazují, a že podkoneční 

 toliko dotud prodlužují se, dokud nezdřewěnějí. Podobným 

 spůsobem i kořen do délky roste. W tlauštku ale přibýwají 

 rostlinjr, když w obwodu již stáwajících částic nowé základní 

 se přikládají, o čemž jsme již na str. 70 mluwili. 



a) WZRŮST ROSTLIN CEWNATÝCH TAJNOSNUBNÝCH. 



W stonku těchto rostlin nalézá se buď jediný swazek ce- 

 wowý osau se táhnaucí, jako u mičowkowitých a plawuňowi- 

 tých, buď swazky jsau rozstaweny w kruh wíce neb méně za- 

 wřený, jako u přesličkowitých , kapradowitých a hadijazykowi- 

 tých. Wšecky ale srownáwají se w tom, že w době, když kel 

 se w^ywíjí w mladistwau rostlinu, wšecky častíce základní jsau 

 drobné a stěsnány, že pak rozšiřowáním blan dospíwají, ob- 

 zwláště jejich stonky, jistého objemu, kterýž zachowají, třebas 

 dále do délky rostau a na wětwe se rozdělují, protože nowé 

 částice nepřikládají se okolo starých, nébrž na konec jejich. 

 W tom zakládá se wlastnost rostlin koncorostaucich čili konco- 

 rostlých (str. 67). 



Wšecky díly, jako prwní listj^, stonek a mrcasy, jež při klí- 

 čeni z uzlu wycházejí, jsau autlé a něžné , pozdější ale silnější 

 a křepčejší. Na kapradowitých můžeme patrně widěti, jak jejich 

 kmen powstáwá ze srostlých zpodin listowých , které na mladé 

 rostlině wyniknutím nowého kruhu listowého nad posledním se 

 zwětšují a zdokonalují; tím též patrno, že každým silnějším 

 prýtem nahoře swazky cewowé se pomnožují a že tak kmen 

 nahoře objemu wětšího nabýwá, při čemž také do délky roste. 

 Každá tedy násada musí býti tlustší, nežli po ní nejmladší, která 

 jako w\šecky ostatní objemu již nenabýwá, protož kmen 1ako<< 



