275 



který \vné obklíčen dwojnásobnau wrstwau lykowaii. Podobnost 

 rostlin letních a stromůw i kíů w tom se >vůbec zakládá, že 

 jedním létem toliko jediná wrstwa dl•evvo^vá se nasazuje, rozdíl 

 ale mezi nimi ten, že prwní píesláwají na jednom plastu, trwa- 

 jíce jenom jedno léto, druhé ale, mnoholeté jsauce, opakují eoročně 

 to nasazowání. 



Jsau dwojděložnice, jež austrojností stonku swého a zrůstem 

 neliší se od jednoděložnych , majíce w ose stonkowé swazek 

 cewowý. Tak se má růžkatec (^Ceratophyllum}. Cykasowité 

 wzrňstem swým dokonce se podobají kapradovvitým , které ma- 

 jíce jediný kruh diewowý zachowáwají stejnau tlaušťku swého 

 stonku. Pepře mají jako jednoděložnice we swém stonku roz- 

 traušené sAvazky cewoné, a zdá se, že jako ony rostau. 



Nyní mám mluwiti ještě o dřeni, jakožto nejwnitinějším 

 dílu stonkovvém. Srownávvajíce tlaušťku jeho vv mladých a sta- 

 rých kmenech, pf-eswědčíme se, že ona není wětší, že tedy ča- 

 sem nepíibýwá, nébrž tauž zachowáwá, již rozha měla. Příčina 

 toho zakládá se na tom, že dřeň toliko w pupenu a \v rozze 

 z něho wyrostlé k obžiwowání přispíwá, že potrawy připrawuje 

 a přivvádí, a ten auřad trvvá, pokud listy dokonale se nevvywinau. 

 Pak dřeň stáwá se zbytečným dílem, a buď dále se nemění, buď 

 >vysychá , buď mizí. U jiných n. p. dubu , habru a j. sklípky 

 jeho tlustnau a dřev^ění, takže se mají jako sklípky, kteréž 

 skládají tak nazvvané paprsky dřeňovvé. 



Dřeň w pupenu jest obklíčen kruhem z autlých svvazků 

 cewowých, w nichž nacházejí se záwitky rozvvinutedlné. Tato 

 wrstvva jmenuje se f rubme dřeuowau ačkoli s následujícím létem 

 ztuha jest srostlá. Při pučení a rašení ale zplozuje se prwní 

 léto, jež srostá s řečenau trubau, takže jich nelze odděliti. 



Zrůstu rychlost záwisá na podnebí, bujnosti půdy, powětr- 

 nosti w době roční a denní, a podlé těch okolností se mh\'\. A 

 wšak i w stejných okolnostech není stejný. To obzwláště mů- 

 žeme pozorowati, protože rostliny letní, jako i mnoholeté lištami, 

 jmenowité jejich wýnikem jsau rozděleny na členy. W pupenu 

 wšecky členy, z nichž budaucí rozha pak sestáná, jsau owšem 

 jako w nic zkráceny, a tudy prwopočátky listowé docela 

 k sobě přiblíženy. Jak pupeny začínají pučeti a pak rašiti, členy 

 se prodlužují, jelikož částice základní se roztahují. Zrůst ale 

 jťjich není stejný, neboť dolení členy bývvají nejkratší, pak se pro- 

 dlužují, proti konci opět zkracují; ano 1 widíme, že dolení členy 

 ještě dále rostau, když hoření již přestanau. K wyswětlení toho 

 okazu přijímají někteří, že zrůst také jde s hora dolů, protože 

 šťáwy potravvní ten směr také mají. Jak se rozhy stromůvv a 

 křů mají, tak i lodyhy zelin a bylin, n. p. traw. 



Rostliny saucewné okazují jistý poměr zrůstu w dél a 



18' 



