293 



bywá obyčejně bledší, welmi pořídku jinak. To pochodí tím, 

 že sklípky pokožkowé na rubu neobsahují nižá(hié barwiny. 

 Barwlna modrá, íialovvá a červvená nacházejí se we sklípcích po- 

 kožky lícowé, které často na spůsob pupenčíkůw se wywyšují 

 a proměněným lámáním a odrážením svvětla barwy a lesk pro- 

 mčíiují. Znamenito, že žlutína kwětowá toliko w prostřední \vr- 

 slwě plátkůw se nalézá, takže obě pokožky jsau bezbarwé. 



Nejvvětší díl korun má toliko jedinau barwinu. Jsau ale 

 koruny, které jich mají wíce. Tak se mají někdy plátky růže žluté, 

 jež ua líci jsau šarlatowé , na rubu jak obyčejně žluté ; kuklík 

 nachowý Ct«cum coccineum} má takowé plátky a ostalka mno- 

 hokwětá (^Zinnia multiflora} takowé kwěty jazykovvité. Zlutaa 

 barvvau se wywyšuje červvená na líci. Pomarančowé kwěty w 

 tom ohledu jinak se mají; žlutina čistá w prostřední wrstwě se 

 nalézající jest píikryta čerweninau po jedné nebo obau stranách, 

 a (laušťka její wrstwy jakož i nasycení kyselinau wětší a menší 

 uděluje rozmanité odstíny. Tak se má deniwka plawá, duhowice 

 šafranowá (^Ixia crocata}, klejicha kurasawská a bulwatá (^Ascle- 

 pias curasavica, tuberosa} aj. w. 



Hnědost kwětůw, ačkoli welmi po řídku se nalézá, podob- 

 ným spůsobem se zplozuje, toliko že místo žlutiny mají zeleninu 

 listo wau wíce nebo méně proměněnau, a že wněšné wistwy ob- 

 sahují modřinu méně nakyšenau. Tak lupeny pokrywkowé sa- 

 zaníka plsťnatého (^Calycanthus íloridus} mají w prostřední w rstwě 

 mnoho zeleniny po obau stranách a sklípkatina obsahuje bar- 

 winu fialowau. Taul aronu rozewřeného (^Arum divaricatum) 

 ntá zeleninu toliko na straně hnědé wnitřní, která popnuta wrst- 

 wau sklípkůw fialowau barwinu obsahujících , na w něšné straně 

 jest pokožka bezbarwá, jíž tedy zelenawá prostřední wrstwa pro- 

 swítá. Kwěty hnědé jiných rostlin, n. p. kýchawice černé (Ve- 

 ratrum nigrům}, podražce siwého, okrauhlého (^Aristolochia glauca, 

 rotunda), tořiče pawaukonosného (^Oprys aranifera) podobný^m spů- 

 sobem jsau barweny, toliko že w nich zelenina žlutawí a tudy pře- 

 chází w žlutinu, jak to obzwláště u ledence hnědého (^Lotus Ja- 

 cobaeus) widěti, jehož hnědost na líci pawézkowém mění se žlutě, 

 a pod pupeučíky šťáwau nachowau naplněnými na pokožce jest 

 wrstwa sklípkůw zelenawě žlutých. 



Černá barw a nikdá není čistá a nikdá nezaujímá celé plátky, 

 nébrž dělá toliko skwrny, tečky, šmáry na jiných barwách. Nej • 

 wětším dílem pochodí od tmawé modřiny, ježto někdy nakyše- 

 ním chýlí se do iialowa. Barwená wrstwa slaupnutá pod drobno- 

 hledem jewí se modrau nebo fialowau. Tak se mají tmawé skwrny 

 na spodině plátkůw u wičího máku, čapíhonosu trojbarwého (Pe- 

 largonium tricolor), černá palice arona ještěra (Arům Dracuncu- 

 lus}. Jinak se mají černé skwrny na křídlech kwětůw bobu 



