200 



Prašníky welmi časně w paupélí , dříwe iieili plátky se 

 wywíjejí. Listy a podobné austroje k připrawowání mízy jsau 

 ustanoweny, a ta připrawená hrne se do dílůw wyššího auiadu, 

 ku kterým prašníky náležejí. Když pytlíčky jejích se udělají, 

 zaěne w jejích sklípkatině, je celé naplňující, se dělati hmota zrnatá, 

 z níž pak zrnka pelowá powstáwají. Dospělý pel z pytlíěkůw 

 prašníkowých rozmanitým spůsobem se otewřewších se vypro- 

 šťuje. Otwírání se pytlíčků prašníkowých hlawně se stáwá je- 

 jich austrojností. Skládajíť se totiž ze dvvau wrstew , z nichž 

 wněšná jest pokožka tenká stejnorodá, wnitřní ale okazuje ztlust- 

 liny tuhé, wláknowité. Když pel uzraje a wláha w prasnicích 

 zmizí, smršťují se sklípky pokožkowé mnohem silněji nežli wni- 

 třní, takže pak pytlíček musí se otewříli. Nyní náleží, aby pel 

 wybawený z prašníkůw se dostal na blínu pestíkowau, což roz- 

 dílným spůsobem se děje. 



W kwětech obojakých pel může snadně na blínu se dostati, 

 k čemuž pohybowání jejích k ní a wymrštění pelu prospíwá (^str. 

 863). Rídčí jsau př-íklady pohybowání blizen ku prašníkům, 

 We kwětech , jejichž audy rozplozowací pohnutedlnosti se liší, 

 jsau prašníky we wýšce blizny , nebo wyšší , takže pel oněch 

 snadně na ně padati může. Kdežto ale prašníkj^ nižší jsau blizny, 

 jsau k tomu cíli dwoje prostředky. Za prwní kwět jest nachý- 

 lený, anobrž i odwislý, za druhé jako u zwonkůw (^Campannla) 

 pel wyprazdňuje se již we kwětu nerozwitém, pokud čnělka jest 

 krátká, takže pel snadno může na blizny, jež jsauce opatřeny 

 chlupami nebo šťáwau lepkawau jej zadržují. U chylanowitých 

 a auboratých jsau prašníky w trubku srostlé, w níž wzestupujíc 

 čnělka stírá pel na bliznu. Moralowlté (Goodenovieac) jsau w 

 tom ohledu znamenité. Zúrodnění též před rozwitím odbýwají; 

 blizna obklíčená blanau nálewkowitau zůstáwá dotud otewřena, 

 až prašníky nad blíznau w homoli sklímené wyprázdní pel, 

 který do otewřeného nálewku padne, načež nálewek se zawře ; 

 nyní se rozwije kwět a čnělka silně se prodlauží, w jejíž bližně 

 zawřené a wlhké nachází se pel. 



W různopohlawých kwětech takowé nepostředečné zúrod- 

 nění není možno. Mají příprawjí^, aby ten auřad nicméně se wy- 

 konal. Za prwní kwěty samčí stáwají nad samičími, jak to wi- 

 díme u aronůw, tuřlc, zewarů, kaštanu obecného. Dwojdomé 

 kwěty ale záwisají w tom ohledu na wětru a hmyzech. Pomoci 

 posledních potřebují i některé kwěty obojaké, jejichž pel pro umí- 

 stěni nemůže přijíti na blizny ; takowé jsau podražce, wstawačo- 

 wité a tolitowité. Hmyz ale nedělá za darmo ; nacházíť odměnu 

 za swé wynasnažení we strdi , již kwěty we swých mednících 

 připrawují. Medníky wůbec jsau tak umístěny, že hmyz nemůže 

 knim, aby tykadloma nebo tělem nesetřel pel s prašníkůw otewřených 



I 



I 



