*i<)7 



a ne|>«'»tí«l J^O "** bliznu. Jehiiedy .stromůw setinatvch, lísek, 

 duinhv a j. nejineiiším za(íc;se»iíiii wytrusují pel , kterýž wětrem 

 se zanáší a tiuly píichází též na pestíky. Pro tu příčinu mají 

 řečené stromy tak náramné množstvví pelu, jenžto někdy upadew 

 na zemi půwod dáwá poboííce o dešti sirkowém, u vveliké dálky 

 padajícím. Totéž platí o konopí ; samčí rostliny čili tak nazýva- 

 né koiiopí paskonné čili poskonné (plaskunky) nesmí se dříwe 

 wytrliati, až konopě samice (hlawatá čili materná) jest zúrod- 

 něna. Palma datlowá samice nenese owoce, nepřijdeli na ní pel, 

 který sbírají w lesech a zavvěšují na samice. Tak se mají i sa- 

 , uMČí palmy w našich skleníkách. 



Prašníky jakož i blizny jsau roznmnitým spůsobem před 

 nepřízniwýní působením Avody chráněny , jíž pel sice nemůže 

 býti spláknut, zrnka ale jeho dříwe pukají, a tudy swvij chám 

 nemohau pestíku zděliti. U réwy yviinié jakož i u zervvy (Phy- 

 teuma) tyčinky dlauho jsau přikryty plátkami od dola se oddělu- 

 jícími, nahoře ale spojenými ; u l>lahoyvíčm'ka a čepičnice (^Euca- 

 lyptus, Calyptranthus) kalichu hoření díl na spůsob wícka se 

 oddělující dělá jako střechu na prasnicích. Wodní byliny \vy- 

 nořují swá paupata , aby nad Avodau se rozwila; tak se mají 

 lekníkowé, stulíkové, ořešincovvé,jež prodlužují stopky, aby pod- 

 nesly kwěty na hladinu; jiné celau natí k powrchu wodnímu vvy- 

 nořují, aby pak kwěty nad vvodu mohly, a to se děje buď řa- 

 píky nafauklými, jako u kotwice, buď obzwláštními měchýřky, 

 jako u bublinatky ^Utricularia) a d. Zakrutilka (^Valisneria} do 

 dna wodního zakořeněná podnáší kwěty samicí na dlauhých zkrau- 

 čených stopkách na wodní pow rch ; paupata samčí krátkosto- 

 pečná odtrhují se od swé rostliny, wzplýwaji na hladinu wodní, 

 kdežto se rozwíjejí, aby pel mohl přijíti na blizny ; kwěty samicí 

 zúrodněny bywše, pak se ponořují, protože stopky jejich taužeji 

 se skrucují a tudy zkracují. 



Jelikož pel rostlin dwaudomých wětrem se zanáší, mohli- 

 bychom se domníwati, že přišed na rostliny jinorodé půwod dáwá 

 míšencŮMí čili mezkům. Toho ale příroda nedopauští, wštípiwši 

 rostlinám, jmenowitě audům samicím, příbuznost toliko k pelu téro- 

 dowému. Nicméně máme příklady rostlin, u nichž takowé míšení 

 jest možno; naskytuje se ale toliko u rodůw podobných jednoho 

 pokolení, a zahradníci, použiwše té wiastnosti, naplnili naše za- 

 hrady náramným množstwím takowých unšencůw k nejwětší mr- 

 zutosti rostliníkůw. 



Jelikož za zúrodňowání mnoho postupůw chemičných má 

 swůj průchod, jelikož hmoty plynné a kapalé přijímají skupenstwí 

 hustšího, jelikož celá síla žiw otní na ten auřad, jakožto cíl a ko- 

 nec celého pobytí, se uwrhuje ; mělyby w šecky kwěty se zahří- 

 wati. To snad i skutečně se stáwá; naše stroje jsau ale nedo- 



