to záleží na osoMivvosti plodu a rostliny. Protož nejwělší plody, 

 plucary, inelauny, waldyně čili kavvony, okurky, plody zelin 

 po zemi se ťáhnaucícli, mnohem cerstwěji rostau a zrají , nežli 

 hrušky, jablka, Avinnc hrozny na kmenech do znamenité wýšky 

 se wypínajících. IVěkdoby my.slel, že časnč kwětaucí ke zrání 

 potřebují delšího času; mýlilby se, kdyby tu sadu wšeobecně 

 položil; tak n. p. střemcha na konec dubna kwětaucí po 2 mě- 

 sících má zralé stiemšalky, kaštan ale mnohem později kwě- 

 taucí potřebuje k uzrání 6 měsícůw. Zelezincowé (^Melroside- 

 ros} w následujícím roku dáwají zralé plody, a cedr te- 

 prwa po dwau letech. 



1'lody powinny jsau uzráti na rostlině matičně. Jsau ale 

 wýjimky, že plody před uzráním sundané pak samj' pro sebe 

 toho cíle docházejí. K těm náležejí dužnaté, jak o jablkách, 

 hruškách a j. wíme. Takowé nepotřebují již žádné potrawy od 

 rostliny matičně ; zásoba šťaw w^ nich nahromaděná musí bytí 

 wypracowána. Tak se mají i rostliny, jejichž plody sedí na 

 stopce tlusté, mnoho šťáwy obsahující, ježto postačuje, aby plo- 

 dům dozráwajícím potrawj' náležité dodáwala. Takowé jsau 

 některé sauložné. Anobrž jsau rostlin}', jmenowilě jarní a 

 zimní, jejichž nať již zwadla , co plodj- ještě dozráA^ají ; sem 

 náleží obilí. To wšecko jest důkaz , že plody samé přero- 

 bují a zděláwají zásobu potraw , ježto za čas zrůstu rezkého 

 nati do jejich dílůw byla nashromážděna. Tobolky lilije bílé 

 lépe zrají, když i s lodyhau se wytrhnau a powěsí. Tu po- 

 trawa z lodyhy wšecka žene se do plodůw, kteréžby díl byl do 

 puku se nawrátil, kdyby lodyha s ním byla zůstala spojena. 



Obplodí wyschlé dozráwši dále se neproměňuje, ledaže 

 puká nebo se trhá, aby semena mohla do svvého žiwlu, ačkoli 

 jsau příklady plodůw sem náležejících teprwa w zemi klíčením 

 swého obplodí se zbawujících. Plody dužnatého obplodí dwo- 

 jím spůsobem se mají. Jestli obplodí není tuze štawnaté a tlusté, 

 wysychá a trhá se, jak wlaské ořechy a mandle dokazují; 

 pakli ale obplodí mnoho šťáwy obsahuje, obyčejně hnije. Ně- 

 která obplodí sem náležející před dokonalým zhnilím nabýwají 

 wětší měkkosti, kašowitosti, chuti mírnější, sladší a náwinné, 

 jedním slowem hniličejí. 



Jak waječka se proniěiiují, již jsme wyložili (^str, 134}, a 

 proměny ty týkají se zákrywek zárodkowých a jadérka. K tomu 

 wajeěko dostáwá potřebnau potrawu ze semenice, buď ona jest 

 prosta, buď kdekoli přirostlá. 



Ze zákrywek zponenáhla dělá se obsemení čili objadří 

 (str. 178), které buď zblánowatí, buď zmázdrowatí, buď 

 ztwrdne, k čemuž do jeho sklípkůw přemnoho prwků zemni- 

 tých se sražuje. Welmi po řídku obsemení semena zralého 



