308 



wštípiti. Raubowání do rozkolu odbývvá se, když raub dole klí- 

 nowitě priříznutý do pláně se wštípí, takže lýka obau w rozkolu 

 čili rozštěpu zewrub se dotýkají. Raubowání na sedlo liší se 

 od předešlého tím, že konec pláně klínowitě pviřezaný wsune se 

 do rozkolu na dolením konci raubu udělaného , aby řečené díly 

 taktéž k sobě se měly. Raubowání na plochu konečně wyko- 

 náwá se tím, že raub na dolením konci a pláně na hořením úkos- 

 ně se uříznau, tak aby když plochy na sebe se přiloží, raub 

 kolmo stál. 



Zakojení čili odmízení, třetí hlawní spíisob štěpowání, wy- 

 konáwá se tím, že wětwe dwau stejných anebo rozdílných křů 

 anebo stromů w na kořeně swém stojících, nutí se, aby srostly. 

 K tomu cíli na dwau smítcích stejně weliké místo kůry i s obla- 

 nau se slaupne, a ty dwě rány na sebe se přiloží a auwazkem 

 připewní, aby lýko, pokud možná, na mnohých místech sebe se do- 

 týkalo a plochy obau ran ztuha na sebe přiléhaly. 



Jiný prostředek k rozmnožowání rostlin, jmenowitč stromů, 

 křů a polokřů jsau síply čili čoóulky (sU: 88, 283). Když totiž 

 wětew do země se zasadí, w náležitých okolnostech se ujímá. 

 To ale se sláwá toliko zplozením se šiplůw čili čočulek, jež 

 pak wzrostají w kořeny. Některé rostliny tíni prostředkem 

 snadno se rozmnožují, a stačí wětew uříznutau dolením koncem 

 zasaditi. Tak se mají wrby, topoly, réwa winná, nopály, tuč- 

 nice a j. Takowé w^ětwe slowau hřízenice. Ujmutí hřízenic 

 se usnadňuje, nechali se na ní dole kausek starého dříwí nebo 

 alespoň kus kůry a běli od něho. Takowá hřízenice slowe pod- 

 pnsfka, dědic čili zřtzek. U rostlin, jejichž wětwe tím spůso- 

 bem tížeji se ujímají, užíwá se dwau jiných na tom samém okazu 

 zpočíwajících. Dělá se totiž kywák čili oblmik; wětew totiž 

 s rostlinau matičnau spojená w oblauk se ohne a tím w zemi 

 se zahrabá a připewní; když pak kořeny wyžene a tím se ujme, 

 uřízne se od matice. Anebo smítek na kři nebo stromě drátem pod- 

 wázaný nebo kolem obříznutý obwáže se mechem wihkým anebo 

 lépe obhrne se zemí w obzwláštní k tomu připrawené donici 

 (plechowé}, načež kořeny wyhnaw se uřízne a přesadí. 



Jelikož rostliny cewnaté tajnosnubné , též ze sklípkatých. 

 mechy a játrowkowité, parožnatcowité, anobrž i lišejníky mají 

 pupeny, tedy jest jisto, že k tomutémuž cíli jsau užitečný, což 

 zkušenost dokazuje. 



I 



