311 



a podlé zpytowání mladých baobahůw wypočítal, že řečený strom 

 měl stáří 5150 let. Ujišťuje ale k tomu, že w onom kraji na- 

 lézají se ještě tlustší stromy, jejichž stáří počítá se na 6000 let. 

 Též i lisowec dwojřadý (^Taxodium distichum) w Mexiku a po- 

 mezných zemích saustátí se\\ieroamerického rostaucí také k ta- 

 kowým náleží. Nedaleko Oaxaky \v Mexiku jest takowý zwýší 

 100' a dole vv objemu 130' tlustý, protož i strom ze wšech zná- 

 mých nejtlustší a snad 1 nejstarší, jelikož De Candolle se do- 

 mníwá, že jest starší 6000 let. 



U rostlin jednoděložných jmění stromowitého nabýwajících 

 dokonce nenacházíme známek, dle kterých bychom mohli wěro- 

 jatně na stáří jejich zavvírati. Chybí jim totiž plasty dřevvo- 

 wé sauosné. Ten nedostatek remohau nahraditi šrámy po opad- 

 lých listerh, jež dělají na stoncích kruhy celé anebo polowičné, 

 protože bychom nuceni byli přijmauti, že každoročně toliko jeden 

 list přibýwá, což ale není zkušením potwrzeno. Nicméně máme 

 wědomost, že palmj' mohau 100 let i wíce přečkati. Nej- 

 starší strom jednoděložný jest dračinec obrowitý (^Pracaěna 

 (Draco^ na Tenerifě w Orotawě městečku. Berf/iolet jej měřiw 

 r. 1857, nalezl wýšku 70 — 75', obvvod kmenu dole 46^/„^. 

 JIŽ r. 1492, když Bethencourtoícé ostro w ten nalezli, měli 

 jej za prastarý. Podlé zponenáhlého zrůst u zdá se wedlé bao- 

 babu Adansonem měřeného a tisowce dwojřadého u Oaxaky býti 

 nejstarším stromem na svvětě. 



Stromy a kře rostau, pokud žijí, protože coročně pupena- 

 tějí, rozhatějí a listnatěji a tím i plastnatějí. A w tom hlawuí 

 rozdíl se zakládá mezi nimi , bylinami a zelinami , jejichž tr- 

 wání určenými mezemi jest wyměřeno. 



Stromy a kře po celý žiwot zachowáwají kořen hlawní, 

 který powstal z kořínku klowého. Od toho ani zeliny ani by- 

 liny wůbec nedělají wýjimky; kořen ale těchto obau mnohem 

 kratšího jest trwání, jak jsme nahoře vvyložili. Jinak se 

 mají jednoděložnice, buď jsau wzezření stromůw buď bylin anebo 

 zelin. Kořen hlawní z kořínku klowého powstalý brzo mizí a 

 hyne, protož mají toliko kořeny wedlejší. Odtud pochodí, že 

 kapradow ité stromowité mohau od dola zpod země umírati , co 

 zatím hořejšek bujně roste, a že w některých případcích stonky 

 jejich totiko kořáním wětrným jsau podepřeny. 



Auroda přináší smrt zelinám jakož i lodyhám bylinowým. 

 U stromůw ale a křů, jsauli totiž měnolisté, hynau toliko listy. 

 A wšak i listy přeziinující nedosahují stáří celé rostliny, a roz- 

 díl od předešlých zakládá se w tom, že nepadají najednau , né- 

 brž zponenáhla (str. 285 a d.). Byť stromowé sebe déle žili, wždycky 

 jim wykázán čas, w němž smrti wyhnauti se nemohau. Znamení 

 nastáwající smrti jcvví se ubývváním moci živvotní , a to zase 



