3i2 



uslablým pupenatěním a z toho wyplýwajícím listnatěním, zcha 

 dlým kwětením a obrozením, tenknutím plastůw dřewowých, 

 dále hynutím wětwí a konečně hojným na kůru nasazowáním 

 se rostlin přížiwných. Stromy a kře w takowémto stawu 

 slowau přestálé. To ale sluší znamenati, že to smrt není náhlá, 

 nébrž zponenáhlá. To umírání začíná wždycky na dílech nejstar- 

 ších. Rostliny ale sklípkaté kolrostancí hynau od středu proti 

 obwodu, koncorostaucí od dola proti wrcholku, a wšamorostaucí 

 ode středu a od dola. Poslední tedy daupnatějí, co na obwodu 

 ještě pořád nowé plasty dřewowé a korowé se nasazují, jestli 

 peň wíce let žije. U mnohých stromůw a křů nejdříwe hyne 

 dřeň; pak cewy nejwnitřnějších plastůw přestanau mízu hnáti, 

 protož dříwí w té krajině hyne, trauchniwí, a tak zponenáhlá 

 celé tělo dřewowé změnilobj' se, kdyby kmen seslablý a nyní z 

 několika málo plastůw dřewowých a kůry sestáwající nebyl wy- 

 dán autokům wětrů , které jej kácí a žiwoření jeho konec činí. 

 Smrt ale newztahuje se wždycky na hlawní kořen , tenť může 

 rezký zůstati, opět pupenatěti a nowé ratolesti hnáti. Podob- 

 ným spůsobem i rostliny koncorostaucí jewnosnubné atajnosnubné 

 od wnitřku proti obwodu stonkowému hynau , tak že konečně 

 zbýwá toliko nejwněšnější kruh swazkůw cewowých s tenkau 

 korau, které nejsau s to, aby těžký koš snášeli. A protože tyto rost- 

 liny stromowité nemají hlawního kořene, dokonce hynau, poněwadž 

 wedlejší kořeny nemají do sebe síly, aby nasadily nowé pupeny. 

 Stromy a kře mohau ale také hynauti od dola, když kořen jejich 

 změnu trpí, jíž kmen porušení bére. 



Smrt, o níž jsme nyní mluwili, jest přirozená ; rostliny ale 

 podrobeny jsau s mnohých stran smrti násilné, ježto se přiwodí 

 rozdílnými chorobami, rozmanitými rostlinami přížiwnými a ži- 

 wočichy, kteréž žijí buď na nich anebo w nich, buď od nich 

 se žiwí. 



ČLÁNEK DEWÁTÝ. 



CHOROBY ROSTLINNÉ. 



Kdjby moc žiwotní mohla wždycky a wšude wolně a w 

 stejné míře konati, wždyckyby rostliny w nejwětší jim wyká- 

 zané dokonalosti se rodily, a bylyby zdráwy. Moc žiwotní ale 

 we swém činění nachází přemnoho překážek, které působí, že 

 ona na jedné straně příliš činí, na druhé málo. Na tom nestej- 

 ném činění zakládá se choroba a zpotwořilost. Protože obě tyto 

 odchylky mají stejný půwod, těžko jest , je zewrub rozeznati. 

 Toť ale jisto, že nejsau wždycky spojeny, protože rostliny zcela 



I 



