316 



a odlupují se od waječníka, při čemž i koruna na pět plálkůw 

 se rozštěpuje. 



3) Zmnožení a umalení. Dílowé kwětu hned se množí 

 vv jednom kruhu anebo we wíce. Tak jsau tulipány o 7 

 až 8 lupenech okwětowých a o tolika tyčinkách, ačkoli řádně 

 mají jich po šesti. Cemeřice smradlawá míwá 7 — 6 plátkůw 

 na místo 8. Někdy kruh jeden anebo druhý se zmnožuje čili 

 opakuje, při čemž ostatní se nemění anebo scházejí se proměně- 

 niwše anebo pometawše. Nejčastěji koruna se mnohonásobní. 

 Tak n. p. durman welokwětý ^Datura fastuosa) míwá korunu 

 dvvojnásobnau, anobrž i trojnásobnau , při čemž kalich jest ne- 

 proměněn a tyčinky buď přítomné buď u Avnitřní korunu promě- 

 něné. Taktéž se má zvvonec broskwolistý (^Campanula persici- 

 folia), jehož i kalich se zdwojnásobuje. Bazatuty míwají okwčtí 

 7 ano i 8násobné w okvvětí řádném. Zmnožení to kruhůw ko- 

 runowých ještě hojnější jest u prostoplátečných. Takowé kwěty 

 slowau plné a rozdělují se na poloplné a plnoplné^ jelikož kruh 

 plátkůw méně wíce se opakuje. To plnění obyčejně na autraty 

 tyčinek se stáwá. Plné kwěty jsau zplodiny našich zahrad, a 

 každý zná rozdílné pryskyřníky, sasanky, ostrožky, orlíčky, pi- 

 woňky, máky, fioly, chejry, karafiáty , mydelnice, růže, kamelie, 

 wišně, maliníky a j. w. , anobrž umění přiwedlo to tak daleko, 

 že w zahradách již neznáme jednoduchých , jako jest n. p. růže 

 stolistá, zakula žaponská (^Kerria japonica") a j. Rostliny lus- 

 káte, ožankowité a kwětelowité, neprawidelností swých plátkůw 

 se rozeznáwající, pořídku kwěty naplňují. 



Co w předešlých příkladech kruhy kwětowé bujením se 

 zmnohonásobňují, w jiných zase zakrňují. Nejznámější toho příklad 

 jest karfiol čili kwětné zelí, jehož stopkj^ rozwětwené přemnohých 

 chocholíkůw jakož i zakrnělé kwěty dužnatějí a na konci košťálu dě- 

 lají hlávvku (^růži) welikau, bělawau, hledanau lahdůku na našich 

 stolech. Též sem náleží prokolice, jejížto růže nejsauc tak hustá, 

 rozděluje se na mnohé hlawičky se zakrnělými kwěty, bíle, ruse 

 nebo wiolowě barwenými. 



39 Zakrnění kwétowých obalůw. Blehyjač chocholatý 

 (Muscari comosum]) má hořejší kwěty již půwodně zakrnělé, ja- 

 lowé; w zahradách ale i dolení kwěty w takowé se proměňují, 

 při čemž stwol zwětewnatí a pěkně zmodrá. Do toho oddělení 

 náleží i proměna, jíž plátky nabýwají powah kalichowých. To 

 widíme často u hulevvníka obecného (Sisymbrium oíFicinale), je- 

 hož plátky někdy málo zwětšené mají barwu a podstatu lupenůw 

 kalichowých. Sem také náležejí zpotwořilosti , jež powstáwají 

 zakrněním wyšších audůw a bujením nižších. Tak mnohé rost- 

 liny na místo kvvětůw dílem anebo docela nosí pupeny, jak u 

 některých lrav» n. |). u lipnice cibulaté a horní {Von bulbosa, 



