338 



(Equisetuin arvense} a j. w. Wápenná půda zase má wýhradiiě 

 pěchawu modrau (^Sesleria caerult-a), charpu chluiímí (Ceiilaurea 

 niontana), wičenec obecný (OnobrychiH saliva^ , fsesel siwý (Se- 

 scli g^laucum^, wítod dwaukvvětý (Polyg^ala Chamaebuxus}, wčel- 

 ník rakauský CUťacocephaluni austiiacum^ a j.; obzwlášte na 

 půdě wápenné rostau rozrazil kopiiwolistý (^Veronica urticaelb- 

 lia), horyška brwitá (^Gentianella eiliata}, hořepník tolitowý (l*neu- 

 moranthe asclepiadea) , rozcbodiiík bílý (^Seduni album}, auroč- 

 ník lékařský (Anlhyllis vulneraria) a j. w ; jiné rostliny na té a 

 na oné půdě se nalézají a stejně bují, a takowých méně wybiraě- 

 ných jest nejwíce. 



l*ůda uejvvíce ke zdaru rostlin prospíwá, když wodu de- 

 šťowau do sebe přijawši nepauští čerstvvě. Jsau ale rostliny, 

 ježto si oblibují místa suchoparná, Avyprahlá, toliko vv nich po- 

 třebného prvvku nalézají; takowé jsau macka obecná (^^Erynií^ium 

 campestre}, hlavvác obyčejný, libowonný (^Columbaria vulgaris^ 

 suaveolens} a j.; jiné zase žádají půdu wlhkau, mokrau anobrž|^| 

 bahno, bařinu a rašelinu. ^"' 



Že rostliny svvětla newyhnutedlně ke swému zrůstu potře- 

 bují, jest nám známo. Množstwí ale, jehož žádají, jest rozdílné 

 u rozdílných rostlin. Některé daří se toliko w plném swětle, 

 jako jsau aloesy, smrdutky (Stapelia), kosmatce, nopály, tařice 

 chlumní (^Alyssum montanum) a j. w. Jiné rostliny milují místa 

 wíce neb méně stinná, anobrž některé utulují se w jeskyně, prů- 

 kopy. Taktéž se mají rostliny wodní; některé wynořují listy 

 na powrch wody, jiné zůstáwají wždycky ponořeny, jiné ještě 

 toliko u weliké hlaubce, kam málo sAvětla může wniknauti, se daš^j 

 jak o některých chaluhowitých známo. '*^hI 



Jak svvětlo mocně působí, dokazují rostliny meziobratníkowe, 

 kterých listy mají tmawější zelenost a kwěty skwělejší barwy, 

 nežli rostliny w podnebí nn'rném nebo studeném. Též i w mír- 

 ném podnebí rostliny na wýsluifí rostaucí mají podobné wlast- 

 nosti w ohledu na ostatní na stinnějších místech přebýwající. 



Rostliny nemohau se obejíti bez wody, protože ona jest 

 postředkem, jímž surowé potrawy do těla wnikají, protože i ona 

 k obžiwowání slauží. Wždycky ale míra její , jíž rostliny k 

 swému pobytu potřebují, jest welmi rozdílná. Jelikož rozdílná 

 místa powrchu zemního mají rozdílný stupeň wláhy, jsau mokřejší 

 jako i vvyprahlejší obzvvláštními rostlinami obydleny, takže ni- 

 žádný spůsob půdy co do vvlhkosti není docela zbawen rostlin. 



Země dostáwá wláhu swau od dešťůw neb od par, jež, se 

 wzduchem pohlcuje. 8amo sebau se rozumí, že deště nejwíce 

 wydáwají, při čemž ale mnoho záleží na tom, aby země byla s to 

 wláhu nabytau zadržowati. Množstwí dešťůw zawísá na wih- 

 kosti wzduchowé, a ta zase na teplotě wzduchu, blízkosti powrchu 



