377 



přew rat, jenž ji celau do kořen zahubil, a zdá se , že málo která 

 anebo ani jediná rostlina na nynější dobu nepřešla. Nynější rost- 

 liny jakož i žiuoěichovvé jsau tedy následky docela nowého 

 stwoření, a jest žádaucí, aby lidské pokolení nedočkalo se té 

 strašné ehvvíle , \v nížby rozwzteklení živvlowé wšecko zmařili, 

 co příroda takowvni namáháním jest na swěllo wydala. Poně- 

 vvadž ale každému jednotníku, buď rostlině buď živvočichu jest 

 zahynauti, musí i celé rostlinstwo a celé živvočišstwo jakožto je- 

 dnotník powažowáno zaniknauti, jak to dokazují zbytkowé rostlin 

 a živvočichůw \v lůně rozdílných útwarůw skalních pochowaní. 

 Tato wyhynulá austrojí přirownávvati možno k rozdílným audům, 

 kteréž wyvvíjením se jednotníkůvv, jakožto zbytečné a nepotřebné, 

 auřad svvůj dokonavvší, padají, jako u rostlin n. p. dělohy, listy, 

 coročně na stromech se obnowující, okwětí a tyčinky, čnělka a 

 blizna, slupka semenovvá, jako u žiwočichů blány, kapaniny a 

 jiné austroje w plodu obkličující zárod a j. 



Uvvažujíce wšecko nadřečené, můžeme následující záwěrky 

 dělati, totiž že: 1} moc twořící začla nejjednoduššími rostlinami, 

 a zponenáhla ku složenějším postupowala, neboť w nejstarších 

 útvvarech nalézáme toliko tajnosnubné cewnaté , w pozdějších 

 také jednoděložné , w nejpozdějších ale pvewahu dvvauděložných. 

 2) Dále \v nejstarších dobách byla teplota stejně po zemi roz- 

 dělena, nebylo tedy rozdílůw podnebí a tudy rostliny vvšude 

 stejné alespoň podobné bujely. 4^ Nynější doba jest nejdoko- 

 nalejší, protože člowěk, kwčt nynějšího stwoření a nejdokonalejší 

 twor nyní na zemi přebýwá. 5) Zivvot jest wěčný, ustawičně 

 činný, spůsob jevvení se jeho rozdílný, rozmanitý. 6) Látka též 

 jest wěčná, tvvar ale její nestálý, proménitedlný. Protož látka 

 přináší na swět twar, jenž pak hyne; látka ale a žiwot jsau 

 nezmařitedlué, vvěčné. 



ČLÁNEK DRUHÝ. 



ROSTLINSTWO NYÍilSWETOWÉ. 



Není naděje, žebychom se dopídili udatkůvv, podlé nichž 

 bychom mohli ustanowiti, kdy poslední weliký přewrat zahubil 

 živvoky a kdy nynější rostlinstwo půwod wzalo. Dějepis nám 

 neposkytuje nic jistého a určitého. Zdá se, že rostliny nynější 

 najednán stwořeny byly, alespoň není dokázáno, žeby rostliny 

 nowé powstáwaly od těch dob, o nichž dějepis se zmiňuje. Jestli 

 rostlina ještě newiděná se naskytne, není to důkazem, že teprwa 

 nyní powstala, nébrž že unikala naší pozornosti, že jsme jí od 

 podobných náležitě nerozeznali. Anobrž samowolným rozmnožo- 

 wáním z látky austrojné porušení beraucí, jestli ten spůsob dopau- 



