379 



ného stanowiska. Konečně přicházejí zeliny, bylinj^ a kře, které 

 wnikajíce kořáním do rozsedlin skalních je zwětšují a tak usnad- 

 ňují, že do nich woda zatíkati může, že i skála sama se rozdro- 

 buje. TakowÝm spůsobem na ostrovvě sw. Heleny, půvvodně se- 

 stáwajícíin z nahé skály čedičowé, nashromáždila se zemice 

 zvvýsí půldruhého střewíce, w níž nyní bují stromy pomaran- 

 čowé, marhanowé, fíkovvé, kávvníky a zeliny z Ameriky a 

 Evvropy přiwežené, též i obilí. Ostrow ascensionský asi o 8 

 slupňůw šířky k rowníku bližší okazuje pořád powahy wyho- 

 řelé sopky a má přeskrovvné rostUnstwo. Když zádory korálovvé 

 w Okeánu jižním neustawiéným budovváním krakatic wynoří 

 se nad hladinu mořskau , když se pak mořskými vialy a vvl- 

 natiií na ně písek a bahno zaplawí, brzo se usadí rostliny 

 dříwe menší pak •vvětši, jejichž semena z poblízkých sauší a 

 ostrowůw, býwají zaplawena. Ze zhnilých prvvních rostlin dělá 

 se prsť, která k wětšímu bujení rostlin prospívvá, a to pak tak 

 daleko jde, že druhdy neaurodný zádor nyní bujnými rostlinami 

 jest ozdoben. Sopečné krajiny nomohau se odíti rostlinami, jestli 

 láwa aučinkům wzduchu a \vody vvzdoruje. Tak to widěti w 

 Alweranii, kdežto na potocích lávvy zkřehlé nic jiného roste, 

 nežli lišejníky strupovvité, trsy mechowé, jalowec a silně wonící 

 ožaiikowité, ačkoli po obau stranách jsau luka tučná. 



Rostliny jiné se vvyskytují, když wřidla nebo rapy ze 

 země wyrazí, když rybníky wyschnau, když powrch půdy we- 

 likým požárem se opálí. Tak na Ischii ostrowě we wřídle 

 Av novvě ze země vvyniklém okázaly se dvvě rostliny dříwe ne- 

 Avídané, t. hasiwka dlauholistá (Pteris longifolia} a šáchor mnoho- 

 klasý (^Cyperus polystachyus}. Podlé rap wycházejí rostliny 

 slatinné, na dně ^vyschlých rybníkůw u welikém množsívvi ny- 

 růstá tuřice šáchorowitá (^Carex cyperoides}. Na pohořelištích 

 náramné množstwí hulewníka dlauholistého (Sisymbrium Irio} se 

 wytasíwá. 



Sem konečně náleží střídání se rostlin, obzwláště listnatých 

 a šetinatých, na též půdě, jakž podání wyprauuje; ano zku- 

 šenost učí, že tentýž spůsob stromů, obilí, bambulatin po sobě 

 na též půdě se nedaří a že potřeba jimi střídati. Podobné stří- 

 dání se stromů widíme we slojech rašelinných. 



Jednajíce o roztrušowaní semen, řekli jsme, že semena 

 mnohých rostlin mohau se daleko rozšířiti. Tu za prwé promlu- 

 wíme o wětru, jenž semena a plodv daleko od rostliny matičné 

 může zahnali, k čemuž obzwláště nažky spoluložných jsau schop- 

 ny, které mají na konci chmér. Násilné bauře wydáwají au- 

 činky čerstwější, auwělří lewné, obzwláště vv jednom směru 

 wana, působí zponenáhla, častokrát patrně. 



Woda ale w tom ohledu jest mnohem aučinliwější. Potoky 



