382 



(Corispermum Marschalli} přišel ku Šwecing-enu, a rukcwník 

 Avýchodní (Bunias orientalis} až k Pař íži , kdežto nyní bujejí. 

 Jitrocel wětší (Planta^o major} prozrazuje w lesech Ameriky 

 mewerné ewropejskéiio piistěhowalce, takže diwochowé tu rost- 

 linu nazývvají stopau běloši. Wikew ptačí (^Viccia Cracca} po- 

 dnes prozrazuje přebýwání přistěhowalcůw norwejských na 

 Grónsku. Zdá se, že charpa obecná jakož i kaukol a wlčí 

 mák s obilím z prostřední Asie k nám se přistěhowaly. Šťawel 

 tuhý (Oxalis stricta") a dymniwka obecná (^Fumaria ofFicinalis) 

 nyní náležejí k obtížným buřením, ačkoli prwní na konci 17tého 

 wěku a druhá u prostřed 16tého nebyly u nás známy. Na 

 INovvém Hollandu a Předhoří dobré naděje, w Brasilii od dáwna 

 rostau našinské rostliny, a není známo, žeby je tam byl někdo 

 naschwál ])řinesl. Blízko Monte Videa rostau podlé cest našinské 

 slézy a heřmánek s jedním našinským trejzelem (Erysimum) a 

 haděncem vvlaským (^Echium italícum), a na ladách nesmírných 

 bujejí naše bodláky. 



Též ze zahrad a rolí stěhují se rostliny a diwočejí. K těm 

 náleží lnice obecná (^Camelina sativa} , borák obecný (^Borrago 

 ofFicinalis), pětaur drobnokwětý (^Galinsogea parviílora} , kudra- 

 wec čili meriík nejwonnější (Ghenopodium ambrosioides) a j.; 

 w Ewropě teplé nopál obecný (Opuntia vul^aris} , agawe ame- 

 rická (^Ag-ave americana) , jimiž wzezření krajin znamenitě se 

 proměnilo. Totéž se stalo w Ewropě jižné cipryšemi a pinelami, 

 u nás owocným stromowím, topolem wlaským a dílem 1 akátem, 

 kteréžto sice newystěhowaly se ze zahrad, nébrž se rozsazují 

 do sadůw a podlé cest. 



HLAWA SESTA. 

 SAUSTAWA. 



Wšeliké rostliny dohromady dělají rostllnsfwo. W hei^ 

 bářích po tu dobu nachází se asi 60,000 rodůw a nepochybně 

 jest alespoň tolik neznámých. Nikomu nenapadlo počítati je- 

 dnotníky, a bylaby práce marná, protože množstvví jich ne- 

 smírné. Proto množstwí rodůw newyhnutedlně potřeba , aby k 

 snadnějšímu přehledu, wynalezení známých a ustanowení nezná- 

 mých byly wědecky spořádány a popsány. 



K tomu cíli slauží známky, známě, znamení čili znaky a 

 názwy, jimiž rozdílné známky we slowech se wykládají. Zna- 

 mená ale jsau dwoje, neproměnitedlná a proměnifedlná, z nichž 

 prwní, jak tomu zkušenost učí, za celé žiwobytí jednotníka, ani 

 w řadě několika kolen od něho pochodících , jakož i we wšech 



