383 



okolnostech se ncpioměňují, druhá ale wětším meníím pronié- 

 iiáin podrobena jsau. Wezniauce za příklad liliji bílau (^Lilium 

 oandiduin), uidíme, že následující znamená jsau nepioiněnitedlná: 

 cibule čili puk zakulatěiy, složeny ze šupin bčvvnych podlauhlo- 

 Avejéilých; lodyha oblá, hladká, lysá; listy strídawé, sedav.é, 

 kopinaté, dole zaužené, na dolejším dílu lodyhowém směstnané, 

 vvzhůru zponenáhla se vzdalující a umenšující; kwěty konečné, 

 přímé nebo ničí, hroznéné, weliké, bělostné, silně Avonící; okvvětí 

 nálewkowito-zvvonkowité, podplodní, ze 6 lupenůw podlauhlo- 

 kopinatých u wnitř lysých a dole s nepatniau brázdau medo- 

 Avau; tyčinek tí podplodních, kratších nežli okwětí^ čnělka neroz- 

 dělená, čumící zokwětí; blizna trojboká; tobolka wálcowitá, šesti- 

 boká, trojbrázda, na konci prohlubená, 3-chlopná , 3-pauzdrá : 

 chlopní u prostřed na dél přehrádky vvypauštějících ; semena 

 zpleštilá, w každém pauzdru vve dvvě řady po dél rozestawená; 

 bílek \veliký se klem malým, jednoděložným blízko pupu polože- 

 ným. K proměnitedlným znamenům náleží welikost puku a jeho 

 barwa, wýška a tlaušťka lodyhy, množstwí a welikost listůw, 

 množstwí kvvětůw, protože záležejí na tučnosti půdj^, na powé- 

 trnosti a j. 



Známky čili znamená jsau dále tkaněsloicecké wůbec au- 

 dosloícecké a čhiosloicecké, jelikož jsau čerpány ze tkaněslowí, 

 audoslowí, buďto ze činoslowí. Z audosloweckých znakůw nej- 

 hlawnější a nejdůležitější jsau, které se zakládají na austrojnosti 

 kwětu a plodu 1 jejich dílůvv; protož můžeme tyto známky ob- 

 zwláště jmenowati kwétosloicecké a plodoslowecké. 



Co jest ale roď^ Rod jest auhrnek jednotníkůvv rostlinných, 

 kteréžto Avšemi neproměnitedlnýnU znaky se srownávvají a sho- 

 dují, a pochodí od jednotníkůvv podobné wlastnosti majících. 

 Tak n. p. wšecky buky , břízj', jedle , borowice a d. w našich 

 lesech rostaucí dělají tolikeré rody stronmw. Jednotníky do je- 

 dnoho rodu náležející nejsau naprosto stejné, wždycky naskýta- 

 jíce některé rozdíly, jimiž jeden od druhého se liší, 



Jsau rodowé, kteřížto w tečení časůvv wíce neb méně se 

 odchýlili od swého půvvodního Iwaru, kteřížto i pod našima oči- 

 ma se odchylují, a několik kolen potřebují nežli cizích wlast- 

 nosti pozbudau. Takowé rody mají tedy swůj pratwar a od- 

 chylky, kteréž odrodky ^ výrodky (varietas) slovvau. Chtějíce 

 přísně postupowati, mohlibychora odrodky na dwé rozděliti. 

 Prwní oddělení obsahowaloby takowé, kteréžto semenem se roz- 

 množují a tudy stálost jewí, jakowau pratwary si přiosobují, 

 a ji zachowáwají, pokud nepřišly do jiných okolností. Tak se mají 

 rozdílné odrodky kapusty jako jest hlawatice, kapusta wlastně, 

 brukew a d., které, když semena jejich octnau se na půdu hu- 



