412 



Dieauplalečíiý , dipetalus, zweibLdUrig ', koruna o dwau plátcích, n p. 

 éarownik. 



Dicaupyský , bilabiatus, zíveilippig ; Ustroj trubkowitý (kalicli, koruna) 

 rozpoltěný na tlwa ušty obyčejně zase rozštípené j n. p. kalieli 

 dánsky, koruna zimolýzu. 



Dtcauřadý, bifarius, zyvcireihig ; audy we dwau řadách rozpostawené, n. p. 

 chlupy, listy, kwěty. 



Uwauřasý, biplicatus, doppelt gefalteť, dělohy u prostřed dwakrát w pro- 

 ťiwném směru ohnuté. 



Dicaurohý, bicornis, zrveihvmig; mající přívvťsky dwa rohowité; n. p pra»- 

 líiky wřesu, ban. 



Dwausemenný , dispermas, zTveisnmig', w. -semenný. 



Dtcaustehenný, bicruris , ziveischenkelig\ rozpoltěný na polowičky úzké a 

 tenké; n. p. čnělka dewčtsilu, podbělu. 



Dicaustranný, disticluis, zíveiseitig \ díly z osy kolem dokola wyniklé k 

 dwěma stranám w jedné ploše rowné položeným obrácené, n. p. listy 

 smrkovvé, tisowé. 



Dicnusárý, biserialis, zíveireihg ; \v. -sárý. 



Uwiíušlérbinný , birimosus, zrveiritzťg ; dwěma stérbinama pukající; n. p. 

 prašníky šřawclowitých, pryskyřníkoMitých. 



Dwatišlélinný , bisetus, zwcihorsiig ; dwěma příwěstoma štětinowitýma opa- 

 třený; prašníky omanůw na dolením koííci. 



Divauietiý, digynus, zweiweibig ; mající dwa pesúky nebo dwě čnělky, 

 nebo tolikéž blizen sedawých bezčnéleěných. 



Dicauienstwo, Digjnia; shluk rostlin dwaužcnných. 



Pwé, na dtcé. bi- n. p. klaný, bifidus. 



Dicoreceky area, fíof; obě plochy plodu obraubcného, 



Dykowiiý, pusionilbrmís, dolch/ónnig ; předstawující špičku rownau dnoj- 

 sečnau čili dwaubřitkau; n. p. hoření . článek šešulinky katránu po- 

 mořského. 



Dýmniwkowina, Corydalinum, dus Corydalin ; 29. 



Dýmniwkoicý , fumaroideus, eidriiuckiiiiig\ koruna vlastně složená ze čtyř 

 plátkůw dole prostých křižmo rozpostawcných , jichž hoření wětší žla- 

 bowitý a w dutý hrb aneb ostruhu wychází , prostřední ale a poboční 

 na konci spojené a austroje rozplemeňowací fřikrýwají. Dole jest 

 jednohrhii , dwojkrhd, Jednoostruhá nebo dwojosiruhd, 111. 



Dijnioicý. kanřoicý, fumeus, fumosus, fumigatus, rnmligiau\ nahnědle šerý. 



Dyne, dine, pepo, die Kiirhisýniclu; půwodně jest boiule s kalichem srostlá 

 trojpauzdrá , jejížto autlé přchrádky stýkají se v ose, tu se ohybnu- 

 wše opět k stěnám pauzdrowým běží, kdežto wíce neb méně opět se 

 wewinnjí a tu na kraji wewinutém semena w jedné řadě nebo we 

 ninožŠL nosí, 152. 



K. 



I 



E/emi; 39, 41 



Ellipsowilý, ellipsoideus, ellťpsoidisch; tělo, jehož wš?cky průřezy podlé 



dlauhé osy jsau elipsy čili schodnice; ii. p. drinky, hlohyně. 

 Ellipliéný, sckodňicowilý, ellipticus, elliptisch ; díl listowitý obklíčený oblau- 



koma ostrým úhlem obak spojenýma a tak dělající dwojúhelník křiwo- 



stranný: n. p. list buku obecného. 

 Emulnowinu, emulsinum. 3.Í. 

 Eaoicilii , s/^moidcus , ^-forinig\ jako S zkřiwcný, n. p. pestík hlízoly 



nachowé. 

 Eiijorbiitiíi; 41. 



