415 



tlniediícý, nidulans, rúsieml'. 1) mnohé díly obyčejné bez pořádku wc spo- 

 lečné nádrži poliromadě ležící; n. p. cibulky mezi suknicemí cibul čes- 

 neku kulowatélio ; 2) takowétéž díly do lútky měkké nebo tHrdé wlo- 

 žcné, jako semena w dužniné citronu a pomaranče, kurbaiylúw, d. 



Hnojili, smetiitni, íimetarius, ndstbewohnend ; na Imoji rostaucí. 



Hnusný, ošklitcý, nauseosus, eckelhaft; zápachem a chutí; n. p. blín černý, 

 bolehlaw, náprstník. 



Hoblotcilij , dolabriformis, hobetfórmig ; list smáčknutý nestejné 3bočný 

 proti konci náhle rozšíí-cný s hi-anau wnčsnau silné oblaukowitaa ; n. 

 p. kosmatec hoblowitý. 



Hodiny kwětotcé ; 291. 



Holénka, gynmiuin. caryopsis, der Scheiiisame j plod 1-semenný, suchý, nepu- 

 kawý , s kalichem nesrostlý ani jím newénčenj', čnélkau ukončený, 

 slupkau tlustaa prostau ztuha obklíčený; u pryskyřnikůw , mochen, 

 růže, 149. 



Holoúslý, gymnostomus, nackímiindig j banička wikatá mechů tv nemající 

 obústí. 



Holý, calvus, schop/los x nemající čupryny nebo chmýru; naopak čuprynatý, 

 čmýratý. 



Homočný, w homoku rosíaucí. 



Homok. aréna mobilis, Ilugsand} písek drobničký wětrem pohnutelný. 



Homokalý, homok mající. 



Homolotcitý, conicus, cjnoideus; kegelfórmig, kegelig; twar homole mající^ 

 n. p. ježle wratyčf obecného, chudobky čili sedmikrásy obecné. 



Hořčík, magnium, das 3Iagnium', 19. 



Hořejšek, superior par?, der obere Tlicd; díly hoření lodyliy, plodu a j. 



Hořeni, hořejii, supeior, der obere; listy, které asi od prostředka až na 

 konec lodyhy maj, swé místo; pysk koruny nebo kalichu dwojpyských. 



Hrana, angulus; Kante; úhel télesný zplozený řezáním se dwau bokůvv lo- 

 dyhy a podobných lídůw. 



Hranatý, angulatus, kintig; ústroj tlustý hrany mající. 



Hranolowilý, prismaticus, prismatisch ; hlawné se potřebuje u díluw kwé- 

 towých a plodowjch; n. p. kalich durmanu, tobolka. 



Hraudowilý, globaefonnis, scliollenjijrnňfí ; twaru neprawidlného kulatému 

 podobného na po^^rchu nerowného, n. p. stélka terčowky jedomé. 



Hrb, gibber, der Hbcker; místo na powrchu wíce méné wystáwající 

 nadduté. 



Hrbatý, gíbbosus, gibierosus , gibbus, hockcrig; lirb mající, n. p. koruna 

 nad zpodinau u oioicnu, zimolýzu srdčitého, obecného. 



Hrbecek, tuberculum, das Hóckerchen; w^wýšenina malá naddiitá, w. hr- 

 bečkatý. 



Hrbeékatý, tubcrcula us, hockerig, kleinkockerig; na pow rcho hrbečkami 

 opatřený, n. p. jilod okurky obecné. 



Hřbelec, hřbilko, w. hřebelec. 



Hřbet, dorsum. der Riicken; prostřední díl zad na dél. 



Hřbetni, dorsalis, Rjcken , n. p. nenv na chlopních šešulinowých, zelicc^ 

 osina na plewé owsa. 



Hřbilko, Ví. hřebelec. 



-hrby, -gibbus. -hockerig, dtcojhrbý, bigibbus, zíveihockerig. 



Hrčatý, torulosus, knorrig ; neprawidlnými hrbolami nebo hrčemi opatřený, 

 n. p. wětv.e starší wrby sírůmkowité, loparské. * 



Hrdlo, faux, der Schluvd; částka dutiny kalichůvv a korun z jednoho kusu 

 složených anebo jiných ústrojů dutých trubkovitých anebo nálewkowi- 

 tých, hned pod ústím; wždyckv délá meze mezi trubkau a pokrajem; 

 tOó, 110. 



Hřeben, crista, der Kamm; obruba nebo protah dužnatý nebo kožowitý 



