4 li) 



anobrž drewnaty , obyčejně zojkowaný, zubatý nebo jinak nařezaný; 



n. p. lusky wičence obecného na zádeeli, senesů po stranik-h. 

 Hrp.benatý, pectinatus , htiinni/órmii^'; když cípy lisíu percnoděleného jsau 



auzké a približené, n. p. lisly rebříčku lu-cbenatélio, řebratky bahni. 

 Hřebenoicilý, cristaeformis, kanunfOniiig', jako Iircben wylilížejicí. 

 ilřebenotcý, hřebenu nálcžejiei. 

 Hřebilec, hřbélec, hřebilko, hřbilko, striga, strigis, die Siriegel; chlup tuhý, 



obyčejné na uzličku stojící k po Míchu přitlačený nebo k němu schnuiý, 



n. p. lodyha a listy kaniýku polniho a lékařského, strošku obecného; 



173. 

 Uřebilečnatý , slrigosus, striegelig, striegelhaaiig\ hřebilcemi obrostlý, w. 



hřebilec. 

 llrebowilý, claviformis , tiagelfurmig ', prodlaužené liomolowitý se zpodinau 



roz.šířcnau; n. p. kel rozdílných palem. 

 Hřiwnalý , crinitus, betnahnt\ chlupy dlauhými přítuh^^mi (wlastně řado- 



wými) obrostl}'. 

 Hři^enice, talea, der Steckling , Steckreis', mladá, wčtew (^konár) nadzem- 

 ního pně, který uříznut a do země pohřížen byw , kořeny wyhání a 



w nowau rostlinu prýtí. 

 Hromaděný, aggregatus, congestus, gchiiuft; kwěly po hromadě, obzwláště 



na konci stojící, n. p. kawiás, čertkus, štětka. 

 Hromádka, sorus, das Hiiiifclicv; náhrn stěsnanj brašniček u kapradí, 



183. Taktéž slowe náhrn semen we stélce řasivvitých, n. p. u někte- 

 rých ruduch. 

 Hromadný, aggregatus, angeliuuft ; audy stejné na nnozc z jednoho místa 



vvyniklé anebo wůbec hustě směstnané; n. p. paupata w aužiabičkách 



broskwoně. 

 Hrot, niucro, die Jf^eichspitze, Stachelspůze; protah tenký, krátký, čas 



welmi krátký, tužší nebo měkčí na konci listijvv, dílů kwčtowých, pK 



důw a d. (na listech jest protah žíly nad dužniru listní). 

 Hrotík, hrotíéek, mucronulus, das Wcichsfjítzchen ; nalý hrot, w. hrot. 

 Hrotitý, niueronatus, n'eivhsj)itzi • sfacheispitzig \ opatřený hrotem, n. p. lis! 



kapary obecné, lístky čočky obecné. 

 Hroty wýtrusonosné , mucrones sporophori, die sptrentragenden Spitze 



hroty, na nichž vvýtrusy hub jsau připewněny. 

 Hrozen, racemus, die Traube; kwětenstwí prodlaužcného wřetena, na němž 



stopky jednoduché a jednokwěté skoro stejně dlaihé nad scbau wyni- 



kají, takže hoření wždycky nad doleními čnéjí; n. f. rozrazil dlauholistý 



náprstník nachowý, střemcha, konwalinka, 95. 

 Hro<inany, traubcnsaure Salze ; 24. 

 Hro-z-nalý, racemosus, traiibcidiahend ; hrozny mající. 

 Hro-zněný, racemosus; traubig; w hrozen rozpořádaný, hrozen dělající, jako 



kwěty hledíku wětšího a střemchy. 

 HrotĚitotcitý, racemosus, traubenartig, -forniig ; podobný hroznu; n. p. lata 



složená silenky tatarské, zclenokvvěté. 

 Hroznowý, racemosus, einer Traube angehurend ; hroznu náležející, stopky 



listeny a d. 

 Hrubé, zliruba, grosse, grob; n. p. hrubě zubatý, grosse dcntatus, grob- 



gcziihnt, hrubé iňlowaný, grosse serratus , giobgesíigi , hrubě zejko- 



waný, grosse crenatus, grobgekerbl. 

 Hru.iesniol, Phloretin; 48. 

 Hruškowitý, pyriforniis, birnfórmig ; twaru hruškowého, n. p. kwětenstwí 



sniokwoně obecné. 

 HriiJtotcina, Phloiidzin, 48. 

 Hruitatý, ťorulosus, hnipcrig; místem hrbolowite nebo puchýřowitě naběhlý, 



n. p. šešulka hořčice bilé. polní, lusk fazolu obecného. 



