4í>3 



wrchu nějakého ústroje stojicí ; rozdíl její zakládá se na ninohočetnosti 

 a hustotě po celém powreliu, jinak jest trn, osten nebo mokkoosten. 174. 



Jetlátko, konec paprskůw okolíka složeného, z něhož paprštíčky púvvod 

 swúj berau. 



Jeilť ; konec stopky: 1) z něhož wynikají paprsky okolikowé^ 2) na němž 

 stoji kwěty w auboru. 90, 96, 98. 



Jimadélko, concrptacuhim iremmarum, der Knospenheliiillei'^ nádržky w chřá- 

 stu některých játrovvkowitych, pupeny obsahující, 194. 



Jinalý, ojinaléiiý, pruinosus, bereijij jíním pokrytý, u. p. slíwy, listy ka- 

 tránu pomořského, zelné řepy. 



Jini, jinowalku, pruína, der Reif; powlek přeautlý setřítclný praehowitý, 

 na rozdílných částkách rostlin, cočkau zwětšowací zrnka jewící. 



Jinomanielný . dichogamus, dichogamisch; kwět anebo kwětenstvví, jejiož 

 dwojí austroje rozplemeňowaci w rozdílném čase se rozvvíjcjí. 1) Cas- 

 fiosaméi, dichogamus androg:ynus, -miiiirdich. -iveiblicJi, -dichogamisch, 

 když tyčinky časněji se rozwíjejí nežli pcstík, n. p. pryšec, wrbina. 2) Čas- 

 twsarniči, dichosamus gynandrus, -rveiblich. -muiudich, -dichogamisch; 

 jestli pestik dřiwe se rozwíjí tyčinek, n. p. okoličnaté, lomikamen. 



Jinoplochý, nestejnopluchý. inaequabilís. ungleichjldchig^ naopak slejnoplochý. 



Jinopohlatrý , heterogamus , verschicdeiielňg ; totiž kwětenstwí obsahující 

 kwěty rozdílného pohlawí , samicí a obojaké, samici a samčí nebo 

 nijaké, n. p. wonian, hwézdník. krusíček, charpa; srownáwá se dílem 

 s mnohomanželným a obopohlavvným. 



Jinorodý, heterogeneus, wígleichartig j rostlina nebo jeden díl podstatau 

 rozdílný. 



Jinoticarý, heteroideus, hcteromorphus, imgleichgestaltet ^ n p. kel twarera 

 od semena rozdílný, u štírowníka. 



Jinowrsleicný, hcteromcricus, ungleichgeschichtet, n. p. stélka lišejníkuw a 

 rasowitých u wnitr z několika patrných wrstew jinorodých složená, 

 jako u hav-natek. 



Jméni, habitus, Haltung, TraclU; wenek rostlin^jímž pozorowatelůw dojímá. 



H.. 



Kadeřawý, crispus, crispatus, kraus ; 1) díly tenké listowité na kraji zpro- 

 hýbané w řasy mnohé obyčejné ttfpé neprawidelně wedlé sebe nelio 

 nad sebau položené, n. p. máta kadeřawá, sléz kadeřawý ; 2) díly nito- 

 wité, chlupowité neprawidlné ztočcné a zkraucené, n. p. na listech réuy 

 winné. čistce wlnatčho. 



Kadidlo, olibanum, JleUiranch; 41. 



Kafr 37, -březowý, -koníklecowý, -kopytníkowý, -onianowý, -tabákowý, 

 -tonkowý, 37. 



KaíafniKi, 39. 



Kalendář rostlinný. 290. 



Kalich, calyx, der Kelch; nejwněšnější řada lupeniiw okwétowj-ch, pokud 

 od vnitřních se liší, 57, 104, 108. 



Kalichatý, kališitý, calycosus, bckelcht ; kalich mající. 



Kalichokicěluý, calyciflorus, kelchbliiihig ; koruna a tyčinky dole srostlé R trub- 

 kau kalichowau, ústí kalichowé, takže je nese; n. p. slÍHoň. jabloň, růže. 



Kalichotcitý, calyciformis, At/cA/o/v/i/^,- kalichu podobný, n. p. obal 3-lupcnný 

 jatrníka ; okwělí lebed, merlíkůw, cwik. 



Kaliclioirý, calycinus,- kalichu nálcžrjiii, n. p. ušty, lapeny. 



Kalisek, calyculus, der yíussenkelcfi ; obal ze šupin složený a kalich wíce 

 méně zastírající, u hwozdíka, starecká, Jiřinek. 



Kališkatý, calyculatus, atissenkelchig ; kalíškem opatřený, 



Kaločemý, niger, schmulzigschivarz ; špínawé černý. 



