427 



-kokitsntf, -coccus, -hiopjig, -hnolig; plod z kokauskúw složený, dwoj-, 



troj-, čtyř-, pěti-, mnohokolcustiý, bi-, tri-, quadri-, quinque-, muíti- 



coccus, n. p. bazanka^ pryšce, kakost, chřestowník. 

 Kolcalý, spinosus, dorwg; kolec niajíei. 



Kolealějici, spinescens, clnr/ng ivcrdend j w kolec se měnící. 

 Kotcalělý, w kolec proměněný. 

 Kolec, /íí//ce^ spina, Jer Dorn ; jest wlastné chlup z sklípkúw mnoho- 



hořadých složený, dřewnatélý, neslaupitelný s kůry, čimž od ostnu se 



liší; Í72, 174. 

 Kolemroslmici, kolemrosttij, amphibryus, umhersprossend ; rostliny, Jejichž 



stonek roste nasazujíc nowé swazky cewowé okolo starých již stúvva- 



jících. 

 Kolenaly, genicnlatus, gekniet- w kaut prohnutý jakoby prelonxený, n. p. 



stéblo nad dolejškeni, osina některých travv. 

 Kolínko, geniculum, das Gelcnk ; prohnutina dole na stéble traw. 

 Kolofona, colophonium; 39. 

 Kolpřirosflý, círcuninexus, ritndum nngewuchsen : n. p. list tlustaunký zpo- 



dinau celau na lodyhu i>ebo rozhu pi"irostlý, jako u rozchodníka šestí- 



hrannélio, naopak odchlipnutý, solutus. 

 Kolmostojný. -pádný, perpendicularis, seiikrccJu; s ol)Z(>rem přímý úhel dě- 

 lající, n. p. hlawni kořen nojmnožšich lostlin, n. p. rarkwe, horěice 



bílé, též kmen, o němž ale se říká w-stýčený, primy, 

 Kolowifý, rotatus, radfonnig; koruna srostloplátečni, trubky welmi krátké 



nebo žádné a kraje vvice méně rozšířeného a rozloženého, n. p. u 



drchničky, diwižny, boráku a d. 

 Kolptiknjící , circumscissc dehisccns, ringsum aufspringend j tobolka podlé 



swu kolem do kola pukající a hořejšek odwrhující^ n. p. blín, drch- 



nička, jitrocel. 

 Kolumbowina, Columbinum, das Cotumbin; 49. 



Komik, plethochaena; plod složený, z jednoho kwčtu pochodící, jahodě po- 

 dobný a tím rozdílný, že lůžko není zdužnatělo ani w té míře zweličeno, 



n. p. mochna, pryskyřník a d.; 157 

 Komolý, muticus, unbespitzt, unbegrannt ; nemajicí osiny (bezosinný), hrotu 



(bezhrotý}. 

 Koncoobwoduí wzrůst, vegretatio peripherico-tcrminalis, endumsprossendes 



IVachstliitni ; w. tvkamorostlý, 

 Koncorostatici, koncorosllý, acrobryus, endsprossend; rostliny, jejichž stonek 



roste w dél nasazowáním nowých částic základních na konec již stá- 



wajících. V\'zrůst takowý slowe koncotcý. 

 Koncowý wzrůst, vegetatio, terminalis, endsprossendes ff'^achsstlmm ^ w. 



koncoroxtaticí. 

 Konec, apex, die Spiizej místo naproti zpodině; 83. 

 Konečný, tcvminuVis, gipfehtandig ^ na konci lodyhy wětwe čili rozhy, stopky, 



wňbcc na hořením anebo předním dílu umístěný, n. p. kwét tulipanuw, 



hrozen náprstnika nachowého, auborek slunečnice obecné, na listech 



lichopeřených lístek konečný. 

 Kopaiwa; 39. 

 Kopni; 39. 



Kopčitý, coUicosus, hiígelig; wywýšeninami wedlé sebe položenými opatřený. 

 Kopec, collis, der HUgel; nižší wywýšenina země. 

 Kopečkatý, coUiculosus, kleinhiigelig; drobně kopčitý. 

 Kopeční, collinus, hUgelberťohnend ; na kopcich rostaucí. 

 Kopinnlý, lanceolatus, lanzettlic/i; předstawujíci křiwostranný dwojúhelník, 



tři- nebo čtyřikrát delší nežli širší 5 n. p. lístky hrachoru bahního, 



listy mařinky wonné. 

 Kopisťotcitý , spathulatus, spatclig, spaiclfdrmig\ na konci okrauhlý nebo 



29' 



