428 



podlauhlý ku zpodinc náhle zaužený a welmi prodlanžený , n. p. listy 



chudobky obecné. 

 Kopytowitý, ungulalus, hufforndf^; klobauk hubný, jenž přechází z twaru 



polokulowatého do homolowitého, a po straně wyhlíží jako koňské 



kopyto. 

 Koráb, horka, peridcrnia, ilic Jlassenriii(lc\ pokožka kůry změněná zmnoho- 



násobnčním sklípkůw tlustostěnných a ztracením se pichůw. Jest hladký 



nebo rofssedalý; 71. 

 Kořen, radix, dic IVurzel; díl anebo auhrnek dílůw wždycky se prodlužujíc 



do země \^■niká , aniž kdy swé konce k swětlu obracuje; prawý ko- 

 řen nikdá není na povvrchu listím ani počátkami jeho přikryt. Oddenek 



míwá se za kořen: 57, 78, 59, 185. 192,.1!)8. 

 Kořenalějí:i, reptans, sarmeniosus, scMeichend; lodyha nebo stéblo daleko 



od sebe kořeny wypauštějící a mezi kolínkami kořenatými av oblaucích 



se podnáší n. p. niochna lezawá, skřípina kořeniwá. 

 Kořenalý, radicatus, beivurzclt ; kořen mající. ^ 

 KořenoJionný , radicans, ivurzehul; kořeny z kmena anebo wětwí wyháně- 



jící a w zemi nebo jiných předmětech se upewňující, jako břečtan, 



škumpa pnula, smokwoň palistnatý a j. 

 Kořenowitý , radiciformis, wurzelahnlich^ kořenu podobný, n. p. oddenek 



podzemní mnohých rostlin wůbec za kořen powažowaný. 

 Kořetiowý , radicalis, nnivzelstaudig ; z kořena nebo raději z překrátkého 



oddenku wynikajicí, n. p. listy, nebo na kořeně se nalézající, n. p. 



wětvve a d. 

 Kořínek, radicula, das Wiírzclclien ^ částka kle w kořen se rozwinující a 



do země vvnikající; 168. 

 Korkowina, suberinum, das Saherin; 4G. 

 Korkowilý, suberosus, korkartia; ; powahy korku čili korky mající, n. p. 



kůra dubu plutu, jilmu polního korkatéiio. 

 Kornautowitý , convolutus, tuienjórmií^ ; ústroj listowitý stočený, takže po- 

 dobá se kornautu, n. p: taul aronu obecnéiio, ciiochorbitce elyopského 

 Korowitý, corticosus, rindennrtig ; kůře podobný; slupka některých nažek 



okoličných. 

 Koroicý, corticalis, zur Binde gehorig j n. p. vvrstwa vvněšná na stélce lišcj- 



níkowé, složená ze sklípkůw kulowatých anebo mnohohranných. 

 Kornalý, corticatus, bcrindet; korau opatřený. 

 Konina, corolla, die Blume, Blmneiikione, Korolle ; částka okwětí druhá 



hned za kalícliem se nalézající, obyčejně autlejší a barwy jiné nežli 



kalich,- 57, 104, 108. 109. 

 Korunka, androphorum, der SLaubgcfasstrager ; sestávvá z nitek tyčinko- 



vvých rozšířených a srostlých, tudy podobná wěnci, a prašníky nesaucí, 



u zcderachu. 

 Korunokwélý, corolliflorus, hlutnenhliithig, korolIeiibliUhig ; rostliny dvvojdě- 



ložné s korunau prostau srostolupennau, na níž tyčinky přirostlé. 

 Korunalý, coroUatus, jiiit einer Korolle vcrsehcn; korunau opatřený. 

 Korunowihj, cďollinus, corolloides, horollenartig ; okwětí powah koruny, 



tulipán, lýkowec. 

 Korý, strictus, steif ; korawý, w tuhý. 

 Kerytnatý, alveolatus, zahnfachcrig ; opatřený prohlubinkami nebo jamkami 



prawidelnými hi-anatými nebo oblými přiblíženými, semena w sobě ma- 

 jícími ; n. p. plod ořešincowý. 

 Kosmatičko , capillitium, das Ilaanietz; látka niťowitá, síťowitě spojená, 



w okrowu obsažená, w níž semena roztraušená; u pýchawky ; 229. 

 Kosmina, villus, dic Zotteii; w. hunina. 

 Kosoétwerecný, rhombeus, rhomboidalis, raiUeiiformig ; twaru wíce méně 



kosočtwerečného, n. p. listy kotvvice zplýwawé. 



