429 



knstavi/, i)lios|)hatcs, ílie jihosplini xnitren Sulze j 21. 



Kostfčniitý, tcssularis, tcssitlarisch ; n. p. sklipkatiiia cíli celnina ze sklípkůw 



kostkowilych složená. 

 -koslečuý, -pyrenus, -steťing; jedno-, dwoj-, troj-, čtyř-, pětikostečný, 

 mono-, di-, tri-, tetra-, pentapyrenus. c»í-, ztvci-, drci-, vicr-, fiinjsteinig. 

 Koslěmj. osseiis. biinharl ; co kost twrdý n. p. skořápka pecky sliwowé, 



slupka semen klokočoHvch. 

 Koulil:, phospliorus, iler Phosphor; 18. 



Kostku, pyren, pjTcne, pyrcna, das Steinfach j jedno pauzdro zdřewnatélé, 



ztwrdlé z kostkowky, n. p. u hlohůvv, mišpuloní a d. ; w. jablko, kost- 



koicka; 146, 152. 



Koslkafý, \iyrcimtas, slcůifachcrig; opatřený kostkami, w. ko stoická, jablko. 



Kostkowitý, tessularis, tessidariscli ; tělo, jeliož troje wýměry (na dél, šíř a 



lilaiib} jsau skoro stejně dlaulié, n. p. sklípek, cellula. 

 Koslkowka, w. jablko. 



Kostrbatý, squarrosus , spanig\ díl jehož částky wšady odstáwají a se 

 rozwírají. n. p. zákrow swětlicc barwířské w ohledu suých lupe- 

 ninv, listy fenyklu obecného w ohledu oscěkůw a uštíkůw. Též se říká, 

 kostrbato-ít-ubalý, squarroso-dentatus, sparriggezalnil ; list, jehož zuby 

 wšady směřují , jako u cescniny CAvropejské; koslrbato-frotiseéný , 

 squarroso-pinnatifidus, n. p. listy pcháče wlnonosného. 

 Koi, cacumen, der Jfipfel^ wětwe stromu wšecky dohromady. 

 Košatý, slrom mající vveliký a hustý koš. 



Košilotritý, indusiiformis, JicmdíiJriiug , prsten na třeni hubncm weliký ši- 

 roký s hořeniho konce třené dolů hísící. 

 Kotaiič, discus, die .Sc/icibc j díl lůžka na spůsob kotauče anebo raury roz- 

 šířený a konec lůžka homolowitý obkličující. Částka lůžka nad kotau- 

 čem slone nadloii, pod ním ale yadloii ; 103. 

 Kotaué pelatkovosný. discus antheridifer, jest kwčtenstwí kwétů samčích 



w kotaué směstnaných ; 194. 

 Kolaučoícitý , discoideus, schcibcnjonuig; n. p. lůžko homolowité u pro- 

 středku rozšířené w kruh anebo w rauru, kotaué nazwané. Díl lůžka 

 nad kotaučem slone nadloii, díl pod ním podloii. 

 Kotaiiéoicý, discoideus, na kotauči připennéný čili z něho nyniklý. 

 Kotrba, capitulum, der Kojif; plodnice hub nice méné naddutá na hořením 



konci třené; 213, 215. 

 Kolrbatý, capitatus, Knpf-j hauby nesaucí kotrbu čili plodnici kotrbonitau, 



w. kolrbotcitý. 

 Kolrboicifý, capituliformis, /iop/fórvúg,- plodnice čili klobauk hub (kotrba) 

 předstaniijící ztlustlinu nice méné naddutau na hořením konci třené; 215. 

 Kolicička, o-lochís, das .4iigclhaar , die ^^ingelhorslc , der JViderliaken ; 



chlup, stétina nebo osten na konci hákonitý ,• 174. 

 Koltričkatý. kotwičkowamj, glochidiatus, n-idcrJudiíg ; kotničkami obrostlý. 

 A'o/řríčA-oiWíí/, gloťhidiatus, ividerhnkig; rozdélený na konci >y krátké nétwe 



na spátek ohnuté, jako trny na plodech užanky lékařské. 

 -kolwičný, -glochis, -hakig; n. f. dicojkotwióný, díslochis, zn-eihaMg; n. p. 

 chlupy draslawce jestřábníkoného; trojkolwicný , triglochis, drcihahig; 

 kolce na plodech užanky lékařské. 

 KoHšek, přikrynka pak na několik chlopní se rozdělující a nažky vvypau- 



ětéjící; n.p. u buku, kaštanu niaského, w. r>*K/c ; 93. IS"?. ^ 

 Koika . cutícula , das Uiiutclien ; pon lek blánowitý rozličných dilůw, n. p. 

 jádra najéčkoného, cutícula nucclli, c. nuclci. ascmenowého; 160, 161. 

 Koiný. alutaceus, Icdergelb ; bělané žlutý, jako zámyš. 

 KoioiHtý , usnowilý , coriaceus, Icderailig , Icdcrig ; díl liston itý tlustý 

 penny tuliý a při tom hebký; n. p. listy břečtanowé brčalowé, ko- 

 žíšek kaštanoný, hakoný. 



