4()5 



Éá(tný kwét. Obyčejné býwají dwc plewy, wnéšná, éili dolení, a wni- 

 trní čili hoření. 



Pletena tý . glumaceus^ paleaceus, spreuig ; opatřený plcwami, jako kUsky 

 tiaw, ježle auborkowá nčkterydí spoluložných^ oddenek osladjče obec- 

 iiélio, řapik kapradu samce a d. 



Pletcowilý, glumaeformis, paleaceus, halg^fiinnig ; piewě podobný, n. p. lu- 

 peny obalowé sitin a bik, chmýr čakanek a j. 



-fletcý, -paleaceus, -spehig; jedno-, dwojplettý, uni-, bipaleaceus. 



Plisňotcité, Hyphoinycetes ,' 185, 2CiO. 



Plislotcý, aeruginosus, spangriin, hupfergriin^ swětle modrozelený. 



Plněni se , multiplicatio, P^eiviel/altígung ,• wýřádné powstáwání několik 

 kruhůw čili řad ústrojůiv, kalichu, koruny w jednom kwčtu. 



Plnapocetný, conipletus, vollzahlig ; určený počet mající, takže není prázd- 

 noty, n. p. přeslen listůív, kwctůw, dílů kwětovvých. 



Plnošťaicost, plethora, die f^ollsaftigkeit ; 324. 



Plný, naplněný, multiplicatus, plenus, vermefut, volí; kwét, w němž kromě 

 obyčejných kruhůw austrojowých ještě jiné jsau , ježto tyčinky ano- 

 brž i pestiky proměnily se w plátky, n. p. růže stolistá. 



Plod, ksencc, fructus, die Frucht; auhrnek wšech dílůw (^wynímajc pupeny, 

 oka) i s obléčkami w nowau rostlinu rozwinutí se mohaucích. Na 

 plodu wůbec se rozeznáwá okrow a semena w něm zawřcná, k nímž 

 přicházejí ještě obléčky, částky případcčné; 57, 139, 177 — 180, 188, 

 196, 199, 200, 209. 



Plodící, generativus, zur Zeugung gehorig ; n. p. ústroje k plozeni potřebné. 



Plodidlo, organum generativum , androceum, der mdnnliche yépparat , dus 

 Zeugungsorgan; audy plodící čili samčí. 



Plodnice, thalamium, der Fruchikorper; hlawní díl hub, břišatek, twrdohub, 

 nesaucí wýtrusy jejich; 204, 212, 213. 222, 225, 227. 



Plodný, plodísttrý, fertilis, fruchtbar ; wztahuje se na plodidla, dostatečná 

 ku plození. 



Plodokliéný , blastocarpus ; semeno již w plodu na rostlině jsaucim klíčící; 

 n. p. kořcnowník. 



Plodolist, carpophyllum, das Fruc/itblaiť, aud listowitý obkličující nebo za- 

 wírající zárodky a waječka, pak w obplodí se proměňující; 57, 101, 

 123. 124. 



Plodonosný, fructifer, fructiger, fructificans , //McA/í/vz^eMti; plodami opa- 

 třený, n. p. stopka. Často totik co úrodný, aurodný. 



Plocha, pianům, die FUiche ; strana plochá nebo skoro plochá na některém 

 dílu rostlinném, n. p. plocha spojující, pianům comissuralc, die Be- 

 riihrungsJUiche, kterau n. p. nažky okoličnatých se dotýkají 

 Plochaunký. planiusculus, ziemlich oAer fast flach; skoro plochý. 

 Plochý, ploský, planus, flach: 1) nejsaucí naddutý nebo poddutý ; n. p. ho- 

 řeni pysk kalichowý mclis, korunowý poponců, ježle ostropsu obecného; 

 2) tenký, zplošený, třebas nemající plochu rownau, naopak wálcowitý, 

 oblý, polowálcowitý; n. p. listy česneku obecného, póru; 3) dily do 

 jedné rowiny sahající a w ní ležící, n. p. okolik plochý, umbella plana 

 n p. u bolšewnika obecného. 

 Ploskojadrý, orthospermus, ^eraíiíawj^; plod jednosemcnný nebo nažka s bíl- 

 kem na břiše rowným anebo nadutým a nikoli žlabatým nebo po kra- 

 jích wewínutým, n. p. u mrkwe, naopak křitcojadrý. 

 Plosko-smačknutý , plano-compressus , Jltich-zusammcngedriicht; díl jindá 

 tlustý (oblý, hranatý) tak smáčknutý, že jest na dwau stranách plochý, 

 ploský, n. p. lodyha nopálu obecného, šešulínky mésičitky. 

 Ploailý, applanatus, abge/lacht ; plochau rownau opatřený. 

 Plot. sepes, der Zaum; zahražení polí, zahrad ze žiwých kcřůw. 

 Plotní, sepicola, sepincola, zaumhewohnend } w plotu nebo podlé něho rostaucí. 



34 



