502 



Sidlowitý, subulatus, pfiicrnlich ; z aiizké zpodiny zponenálila se zužiijicí 



w ostří tenké, n. p. listy jalowce obecného. 

 Sik, scries, die Reihej rozpostawení audúw stejno- nebo jinojmenných podlé 



čáry. 

 Sikami , seriatim, reihemveise , in Reilien; n. p. šikanii srostlý, jak dí- 



ženky w kupkách u některých kapradi (Marattia). 

 Sikowaný, seriatus, gereihet; w šikách wedlé sebe nebo nad sebau. 

 -šiký, -serialis, -rei/iig ; o dílech wedlé sebe nebo nad sebau w šikách 



čili řadách umístěných; dwojšiký , biserialisj n. p. semena w každém 



pauzdru černuch. 



Šipel, čoculka , lenticella , die Lentťcelle. Šiply jsau pupeny kořenovvé, z 

 nichž wyrostají mrcasy , kteréž na počátku k pohlcovvání potraw ze 

 země slauží , pak ale u wětwe se mění. Ze šiplůvv též přičepky čili 

 kořeny wětrné počátek swiij berau, které šiply pro swé místo podo- 

 bají se pihám; 88, 282. 



Sípowitý, hastatus, spiessfdrntig , spontonfiirmig; list anebo díl listowitý na 

 zpodíně opatřený cípoma přímým úhlem od sebe wzdiUenýma , listy 

 šťowíku menšího. 



Široký, latus, breit; dílowé ploší znamenitého průměru příčného w poměru 

 k dělnému; naopak úf&ký, aufský. 



Síropřehradecný , šírokriný, laliseptus, hreilrvendig ; opatřený přehrádkau 

 běžící průměrem plodu delším obzwláštč u šešulinkatých, n. p. u tařic, 

 měsíčenek, naopak ausskopřehrádecný, ausskokréný. 



í^išeň, w. šušeň. 



Šiška, šách, šúl, strobilus , der Zapfen ; plod množitý powstalý z jehnědy 

 samicí, jejížto šupiny zdřewnatěly, a w jejichž aužlabičku plody jsau 

 ukryty; n. p. sosna, smrk ad.; 157, 177. 



mškatéjici . šdchutéjici , strobilescens, zum Zapfen rverdend; jehněda w 

 šišku čili šách se proměňující. 



Siškatélý , šáchatélý , strobilatus, in einen Zapfen venvandelt; n. p. je- 

 hněda. 



Sišworec, julus, die Kdtzchenfrucht ; plod složený, šůlu podobný, powstalý 

 z jehnědy ztwrdnutim anebo zdřewnatěním šupin, n. p. u habru, břízy, 

 v olše. 



Sklebitoý , personatus, larvatus, mnshirt; koruna dwojpyská., jejížto pysk 

 dolení přes hrdlo jest napuchlý w silnau krabatinu (ret, palatum, 

 Gaumen') , jenž wíce neb méně se přikládá na pysk hoření, a hrdlo 

 zawírá, n. p. kwětel, hledík. 



Škohlatcý, hirtus, hurzhaarig , kurzsteifhaarig ; chlupami kratšími tuhaun- 

 kými a hustaunkými obrostlý, n. p. listy klinopadu obecného, hořejšek 

 ^ lodyhy krabilice mámiwé. 



Skróenina, constrictio, stríctura, die Einschniirung ; náhlé stěsnění na místě 

 jednom nebo mnohém. 



Skrčený, constrictus , eingeschniirt j díly duté trubkowité napuchlé na jed- 

 nom anebo mnohých místech u prostřed alespoň ne na konci obojím 

 stěsnané. 



Škrob, amylum, die Stdrke, 8, 9; lišejníkowý, obecný, omanowý; 30. 



Skroban, amylas ; 30. 



Skrobownlina, amylóidum; 46. 



Skrobnatý, ainylaceus, stdrhnehlartig ; složený ze zrnek drobných kyprých 

 ^ bělawýcii, jakoby ze škrobu; stéika některých lišejníkůw. 



Škrobowina, dextrinum, das Dexlrin, das Sťdrkegumjid : 31. 



Smahalý, oiehnutý, sphacelatus, brandig ; znamenaný sktvrnau hnědau nebo 

 černawau, šmahau, jakoby ožehnutím, n. p. palisty vvikwy obecné, lu- 

 peny zákrowní starčekůw na konci. 



