513 



IMiihajici se, anastomosana , anastomosírcnd ; wčtwc, žHy a žebra listowc 

 rozvvétwené konccmi snými se sjíojujicí, a tak dělající jakoby síť. 



yVbileéni, intrarius, im Eicnvciss liegcml ; kel w bílku umístěný čili bíl- 

 kem obklíčený, n. p. semena rauty, sisy, drclmičky a j. 



VVedleJší, secundarius, ]\'cben- ; vvedlé lilawního položený, n. p. žíly we- 

 diejší obyčejně tenší wedlé lilawníj šnorky wcdlejší w brázdičkách 

 mezi hlavvními nažek rostlin okoličnatých některých. 



Wedlelistý, laterifolius, nebc/iblattslundig ^ n. p. stopka Itrachorůw. 



Wejciíý, ovatus, cirund; díl plochý nebo zpleitilý obmezený čárau wejčitau, 

 takže zpodina jest širší nežli konec, n. p. listy prorostlíka okrauhlo- 

 listého. 



Wejconos, oophorum , spermophorum , placenta , Eitrdger , Mutterkuchen, 

 Scunentragcr ^ díl waječníka, na němž wajéčka jsau připewnéna, z ně- 

 hož potom semenice se stáwá. 



\Yejcoicihj, ovoidcus, oviformis , eiformig; tělo twarem wejci podobné čili 

 mající průřezy podlé delší osy wejčité, n. p. zawř-ená šiška pinelowá. 



IVějířowitý, flabellatus, flabelliformis , facherfijnnig^ ústroj saustraněný, 

 zpředu zaujímající půl nebo čtwrt kruhu, zadu ale úhel ostrý nebo 

 přímý mající ; n. p. list žumarowý. 



HeAříuřý, tckřiwený , incurvatus , incurvus, einwUrtsgekruninU ; oblaukcm 

 mělkým od dola wzhůru prohnutý a koncem proti ose společné (kmenu, 

 lodyze, wětwi) obrácený, n. p. listy rozchodníka bílého. 



IVechlípnulý, wechlipetiý, introflexus, induplicatus, cinivartsgehogen, einge- 

 bogen; kraj široce do wnitř ohnutý, jako chlopně po krajích u tolije, 

 kozincůw a jiných plodů přehrádčitých , též i listy a ústroje listowité 

 se tak mají, n. p. lupeny okwětovré plamínkůvv před rozkwětením. 



Weliký, magnus. gross; díl we srownání s obyčejnau měrau jeho nebo we- 

 dlejších dílůw nebo celé rostliny welikosti znamenité ,• n. p. kwět při- 

 litu welokwětého. 



Welokořenný , radicosus, grossivurzelig j welikým anebo mnohým kořenem 

 opatřený. 



Weloloika, macropodium ; plod složený, z jednoho kvvětu pochodicí , sestá- 

 wajíci z plůdkůw rozdílných, sedících na podčnělčí někdy welmi zvveli- 

 čeném, často i zdužnatélém, jediuau čnělku společnau majících; n. p. 

 ožankowité, piplowité a j.; 157, 



Wen, exti"orsum, nach aussen ,• n. p. díl wen směřující. 



VVěnčený , coronatus, gekront ; ústroj nesaucí na čechalce jakoby wěnec 

 jiný; tak plod meruzalkowý, šípkowý jest wénčen kalichowým po- 

 krajem, plod leknínowý a makowý bliznau. 



Wénétlý, coronatus, gekriiní,- koruna wěncem opatřená. 



Wěncoicitý, coroniformis , kionen/órmig ; wěnci kwětowému podobný, n. p. 

 chmýr z krátkých plew na nažce čakankowé. 



Wénčujici , coronans, krunend ; částka na spůsob koruny na čechalce ji- 

 ného ústroje sedící, n. p. pokraj kalichowý na waječníku, blizna na 

 plodu leknínowém. 



Wěnec, corona, der Kranz , die Krone; rada částek různotwarých jedno- 

 duchá nebo množitá, mezi korunau čili okwětím a tyčinkami nebo mezi 

 těmi a pestikem umístěná. Wěnec hned sestáwá z částek mnohých 

 rozdělených, hned dohromady srostlých, hned jednořadých, hned mno- 

 hořadých; 57. 117. 



Wěneček, coronula, das KnJnchen ; 1) chmýr z krátké obruby udělaný, n. 

 p. u kopretiny, bělotrnu; 2) násadec S.dilný bližně podobný na plo- 

 dech parožnatcowých. 



Mesenna rostlina, vernalis planta, die Friihlingspflanze; twar, kterým ně- 

 která rostlina wjaře, wesné, se okazuje a kterým od letního se liší, n. 

 p. wiolka podiwná. 



40 



