^*2S 



Zhateený, z-prošlěný, orbadis, berfiuhl; nemající díla pnvé přítomného, n. 



p. zbawcný čnčlky. kalicím, koruny, chlopní a d. 

 Zbol/ii/eui, mutatio baccans, ílíe bceictuniigc rerrmdcrnng ; když střcdoob- 



plodí nabylo \vclikeho množstwa sklipkůw měkkých mnolio šfáwy ob- 

 sahujících 5 143. 

 Zbobuloicatelý, baccalus, hccrigwerdend ; okwětí zráním měknaucí a ěfiiv- 



natějící ; n. p. žmínda, moruše, tis. 

 Zbraň, arma, div Jfagcn; rozdílné pnwěsky a obrostky tuhé, twrdé, pí- 

 chané, jako jsau trny, ostny, žáliadla, osiny. 

 Zbřicený, aeutatus, geschdrji; hrana přeostrá. 

 Zbroccný, rubrotinctus, mih gefdrbi; díl barwcný jinait barwaa obzwláště 



černenau obšírné rozlitau znamenaný. 

 Zbýwajici, jt-bijlý, remancns, zuriiclxbleibcnd ; asi jako stálý, obzwláštč ale 



se potřebuje, když díl nějakého ústroje zůstane, n. p. zpodina kalicho" 



wá durmanuw. 

 Zčernalý, nigritus, schivarz gcivorden ,• černau barwu nabyly. 

 Zčirtcenalý, roih geivordcri ; čerwenau barwu nabyly. 

 Zdéli. longítudino, so langc als , van der J.iiiigc; n. p. hro<sen %déli listu, 



jako nebo co list dlatihý , racemus long:ítudinc folii, die Traube so 



Ittiig als dds Blíitt, voii der iJinge dcs Blatles. 

 Zděrawemj , perforatus, durddóvliert , durcJislochcn , durchbohrt j jcdnau 



nebo mnohau dírkau opatřený , n. p. zuby obústowé roketůw a prut- 



níkůw. 

 Zdilný \v. společný. 



Zdrnoicafělý, cacspitosus, rastg ; w drn nashromážděný, n. p. listy, lodyhy. 

 Zdicojnďsobený, conduplicatus , dop/>cl(licgeiid; na dél složený, takže obé 



polowičky plochami WHitřními čili hořeními na sobě ležÍ3 listy třešnowé, 



wišnowé w pupenu, dělohy želíce, hořčice. 

 Zedni, muralis, niauerbeivolincnd ; na zdi rostaucí. 

 Zeďowilý, niuriformís, niaiicrforriug ; složený ze sklípkůw čtyřhranných 



(kostkowitých anebo čtyrbokých) střídawě na sobě ležících, jako kwádry 



\ve zdi, n. p. složené wýtjus^' bradawnice pomarančowé. 

 Zejčík, crenula, das KcrbcJicn^ drobný zejk. 

 Zejčikotcaný, w. tcraubečkowaný. 

 Zejk, crena, dic Kerbe, der Kerbzahi ; zub malý, zaokrauhlený, wždycky 



množitý na obrysu listowém, od wedlejších zářezem ostrým oddělený. 

 Zejkatý, z-ejkoicaiiý, crenatus, gekerbt ; na zejky nařezaný, n. p. listy bu- 



kwic, poponce obecného. 

 Zela, w. •zelina. 

 Zelenaicějici, viridesccns, griiwverdend; časem nebo nawlhčením zelené 



barwy nabýwající. Jako poslední se má haunatka bradavičnatá. 

 Zelenatcý, iiáz-elený, virens, grihdich; do zelena se táhna uc i. 

 Zelenina, chloropiiyllum, das C/doro/j/ijIl ; 8, 9, 41 

 Zeleno-, chloro- , griin-; n, p. aelenolesklý , chlorophaenus , n. p. 



hawnatka bradavičnatá. 

 Zelený, víridis, griin; všeobecný wýraz barwy zelené nebo čistě zelené. 

 Zelina, zela, herba. das KrauL j rostlina, jejíž lodyha nikdá dokonale ne- 



zdřewnatí, za jedno léto wyroste, kwéte, plody dáwá a hyne; též ros t- 

 • lina jarní, jař, jer 5 309. 

 Zelina fý, herbidus, kriiutcneicli } zelinami obrostlý, n. p. kopec. 

 Zelinný, zelině náležející. 

 Zelinottilý, \\crh^cc\\s, krautartig, kraiUig ; podstaty zelinné, wíce nebo méně 



měkký a obyčejně zelený, naopak dřcwnatý, mázdrowitý, plátkowitý. 

 Zelnišíé, z-elnisko, oleraceum, der Geniiisrgoiícn. 



Zelnišťni, oicraccus, m Gcmiisegiiríen ivavhscnd; w zciništích rostaucí. 

 Zemni, tcrrcstris, terrigenus; na zemi nebo w ní rostaucí. naopak tcodui. 



41- 



