13 



de blifwa lagde ad acta och fördärfwas, som ej en gång skedt, 

 och blifwa förglömda, hälst och förnämligast nu, då H. M:t genom 

 sorg är aldeles förgäten af wärlden. 



När Hr Capitainen fått sina saker hit, och resan någon dag 

 sker till Upsala, anhåller jag ödmjukast, att Hr Capitainen täcktes 

 skicka någon gosse expresse ut till mig, då jag den samma skall 

 contentera; äller ock säja till Academiae Trägårdsmästaren, att 

 han på stunden rapporterar mig genom en Trägårdsdrängs ut- 

 skickande, då jag straxt skall komma in, ty jag bor allenast 1 mil 

 från Upsala i Danmarks Sockn. 



Jag begråter den hederlige och fromme Generalen Tulbaghs' 

 frånfälle, som warit ibland alla Holländare den resonablaste jag 

 känt. Det fägnar mig, att jag kunnat upresa hans äreminne, på 

 det åtminstone alla Botanici skola hogkomma honom i alla tider. 



Jag längtar äfter den dagen, då Hr Capitainen får sina saker 

 hit och jag får upwachta min wördade Gynnare i Upsala, som 

 altid har hugnat och fägnat mig med något nytt, så ofta Capitai- 

 nen lyckeligen återkommit från Ostindien, och hoppas nu äfwen 

 få hämta de smulor, som falla af den rika Herrens bord. 



Med mycken wördnad framhärdar jag att wara till mitt sista 



Wälb. Hr Capitainens 

 Upsala 1771 ödmiuke tienare 



d. 28 Junii. Carl Linné. 



Efter afskrift i Svvartziska samlingen i Vet. Akad:s bibliotek. 



^ På denna resa var det, som Jakob Wallenberg medföljde som skepps- 

 prest och hvaröfver han gaf en humoristisk skildring i sin bekanta Min son 

 på galejan. 



^ Naturligtvis bland sjökaptenerna. 



3 C. Ryh. Tulbagh, se bref. 604 not. 1. — Linné gaf 1771 (Mänt. II. p. 

 223) namnet TuWaghia åt en på Goda-hopps-udden förekommande Uljeväxt. 



