28 



och samtel. förnäma famillen, hos h vilken min K. Hustrus och min öd- 

 mjukaste vördnad anmäles. Jag framhärdar med djup vördnad 

 Högvälborne Hr Archiaterns och Riddarens 

 Min Höggunstige Herres 



aldraödmjukaste tjenare 



Jonas Theodor Fagrseus. 



Odateradt, men säkerligen skrifvet 1763. 



Linn. Soc. vol. IV: 95 -96. 



^ Den är väl en barbar, som ej känner Li.nnés stora namn. 

 ^ Detta har afseende på ett förslag, att Fagr.eus skulle öfvertaga en befatt- 

 ning i Petersburg, måhända den samma, som Falck sedermera erhöll. 

 ^ Om Jonas Alströmkrs söner se del. Ill s. 13 och bref. 468 not.|5. 

 ■* Jonas Alströmers enka Hedvig Elisabeth Paulin. född 1716. död 1806. 



1295. 



Välborne Herr Archiater och Riddare 

 af Kongl. Nordstjerne Orden ! 

 Min största Patron i verlden ! 



I all min tid har ingen ting så hiertel. fägnat mig, som Herr Ar- 

 chiaterns högtärade hand, hvilken jag af egit förvållande nu på så lång 

 tid saknat. Änteligen dristade jag för en så uplyst Herre uptäcka mitt 

 mångåriga gräl; men det slog ej värre ut, än at jag i ställe för bannor 

 och förakt får befallning det samma Herr Archiaterns vidare granskning 

 underställa. O hvad för et stort svalg emellan Stora män och det me- 

 delmåttiga Folket! Har jag i mitt förra berättat det jag upfunnit Gla- 

 vem methodi naturalis, så har jag vist skrifvit mer än jag ment och 

 tvärt emot sanningen; alt hvad jag henne likmätigt kan säga, är at jag 

 arbetat på denna Lapis Philosophorum, men med samma öde, som andra 

 Gullmakare, qvi oleum et operain perdunt. Herr Archiatern kan vara 

 öfvertygad at jag vändt saken på alla sidor, innan jag hunnit finna nå- 

 gon sort clave til det sammelsurium, som följer härjämte. Näst Herr 

 Archiatern kan väl ingen bättre känna dess brist, än jag, som så länge, 

 åtminstone alt ifrån Ryska speculationerna, vid alla lediga stunder, haft 

 det under händer, till fullgiörande af det gamla postulatet at efter van 

 Royens^ methode supplera Gmelins Flora Sibirica^. Jag började då 

 tänka på methodus naturalis och [har,] ehuru med hten insikt, aldrig kunnat 



