46 



Ordsaken är tydlig. Mitt ständiga stillasittjande, tvungen lefnad och ingen 

 menniska till sällskap, med hvilken jag kunnat fördrifva en ledsen stund, 

 äro saker, som kunde giöra den aldrafriskaste till en usling. Den Up- 

 sala-feber jag först hade, fick sedan form af en frossa. Utom några 

 personer, har ingen undsluppit den febern här i huset; tvenne ha ock 

 måst sätta lifvet till, hvaribland beklageligen min goda och fromma Fru 

 Patronessa var en, som blef död straxt efter nyåret. Detta dödsfallet 

 har i vårt hus förordsakat så stor förändring, at min Patron ärnar i 

 dessa dagar flytta till hofvet, som genast tillböds Honom; sitt hus ut- 

 bjuder Han till salu, sin Dotter har Han satt i pension hos en fran- 

 söska; med et ord, alt blir skingrat från hvart annat. 



Min Nådige Herre tillåter mig berätta, huru underligen den Hög- 

 stas försyn behagat sörja för mig, uti en så fatal händelse. Jag berättar 

 det så mycket nögdare, som jag vet vist, at Min Nådige Herre, som i 

 alla mina omständigheter tagit så öm del, lärer äfven fägna sig, om 

 något sker mig till förmon. 



GoUegium Med. härstädes har nyligen, utom andra anstalter, äfven 

 fallit på den tanken, at vilja förskrifva sig utifrån någon Botanicus till 

 medicinska Träg., som jämte dess uprättande äfven skulle undervisa 

 deras fältskärs- och apothekare-gesäller i Botaniquen, samt ha under sin 

 upsigt det Lieberkiihnska^ Gabinettet, hvilket Hennes Kejs. Majestät köpt 

 och skänkt till GoUeg. med. De vetste då ej någon at föreslå och 

 månge tviflade, at de skulle få någon, som hade lust at resa till Ryss- 

 land, emedan de nog hade hördt, huru länge Academien sökt en sådan, 

 utan att ännu ha fått någon. Under det de så öfvervägade, sade en af 

 Assessorerne, at Han sedt en svensk student hos Stats-Rådet Kruse, som 

 skolat under Hr Arch. och Riddaren von Linné studerat Botaniquen 

 och äfven en lång tid varit i bem:te Herres Hus. Ingen af dem kände 

 mig, men och Hr GoUegie-Rådet Lerche var ej heller den gången uppe, 

 med hvilken jag äger någon liten bekantskap. Imedlertid beslutades, at 

 de skulle giöra mig denna proposition. Dagen derpå blef jag kallad til 

 Praesidenten Herr Baron och Cammarherren Czerkassoflf, som sjelf gjorde 

 mig föreställningen och befalte mig skrifteligen ingifva mina puncter till 

 Goll., så snart sessionerne åter börjades. Jag tackade och beklagade, att 

 jag ingen ting kunde besluta, innan jag först talt med min Patron, med 

 hvilken jag på 3 år ingått Gontract, och att ännu 1 ^/4 år återstod, in- 

 nan det lupit till ända. Under det blef Frun sjuk några dar före Hel- 

 gen och dog i början af året. Jag, som nu vetste Husets beskaffenhet 

 och hörde straxt omtalas, at Stats-Rådet skulle flytta till Hofvet, började 

 nu med alfvar tänka på mig sjelf. Min Patrons samtycke hade jag fått, 



